Війна в Афганістані — військове вторгнення СРСР до Афганістану під приводом боротьби проти повстанських груп моджахедів, у якій брали участь урядові війська Афганістану й СРСР. Почалась у грудні 1979 року нападом спецпідрозділів КДБ СРСР на президентський палац у Кабулі і вбивством президента країни Хафізулли Аміна разом з його оточенням та заміни його маріонетковим урядом керованого з СРСР Кармаля Бабрака. До Афганістану було перекинуто обмежений контингент армії СРСР. Війна, за даними СРСР, тривала до виведення основної маси військ 15 лютого 1989 року. Унаслідок війни загинуло (за міжнародними даними, прийнятими і в СРСР) 1,5 млн або 10 % з числа тодішнього населення країни. Втрати СРСР за офіційними даними цієї країни становили 15 тис. військовослужбовців.
Війна в Афганістані (1979—1989) | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() ![]() | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
![]() ![]() | ![]()
| ||||||
Командувачі | |||||||
СРСР: Дмитро Устінов Борис Громов Сергій Соколов Павло Грачов ДРА: Бабрак Кармаль Мухаммед Наджибулла Абдул-Рашид Дустум | Ахмад Шах Масуд Ісмаїл-Хан Ґульбуддін Хекматіар | ||||||
Військові сили | |||||||
![]() | 50.000-200.000 | ||||||
Втрати | |||||||
![]() Офіційна статистика: • 14 453 убито • 53 733 поранено • 415 932 захворіло (тиф, малярія, гепатит) ДРА • 100.000-150.000 убито, • 500.000-800.000 поранено | Цивільне населення близько 2 000 000 убито Моджахеди 200.000-300.000 убито, 500.000-1.000.000 поранено |
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkptTDFOdmRtbGxkRWx1ZG1GemFXOXVRV1puYUdGdWFYTjBZVzVOWVhBdWNHNW5MekkxTUhCNExWTnZkbWxsZEVsdWRtRnphVzl1UVdabmFHRnVhWE4wWVc1TllYQXVjRzVuLnBuZw==.png)
Політичне становище на початок війни
Афганістан завжди був однією з найбідніших країн світу. Це зумовлено насамперед географічним положенням країни, рельєфом місцевості (80 % території — гори та безводні пустелі), а також особливостями релігійної свідомості афганських племен. Афганці здавна сповідували іслам ханіфістського напрямку, особливістю якого є аскетизм і консерватизм повсякденного життя. Традиційно панівною елітою в афганському суспільстві були вожді пуштунських племен, верхівка духовенства, багаті землевласники, купці та нечисленний офіцерський корпус. Значна роль військових в Афганістані була звичною для азійської країни.
1950—1970-ті рр.
Король Захір-Шах, який знаходився з СРСР у дружніх стосунках, наприкінці 50-х років дозволив великій групі офіцерів афганської армії навчатись у радянських академіях. Саме офіцери, які повернулись із СРСР, стали першими «марксистами», яких їхні радянські куратори зорієнтували на захоплення влади для нібито здійснення позитивних соціальних перетворень. Поряд із військовиками до політичних провокацій була залучена університетська молодь, яка щиро прагнула вирвати країну з лабет відсталості та бідності.
На початку 1960-х років у Кабулі навчалися Бабрак Кармаль, Наджибулла, Ґульбуддін Хекматіар, Ахмад Шах Масуд, Бургануддін Раббані. Всі вони дійшли до висновку, що в умовах наявного режиму еволюційним шляхом перетворень не здійснити. Корумпований апарат посадовців був категорично проти будь-яких, навіть косметичних змін у державному врядуванні.
На кінець 1970-х років в Афганістані існувало кілька політичних угрупувань — комуністів та ісламістів.
Комуністичні заколоти 1978—1979 рр.
У квітні 1978 році комуністам НДПА завдяки допомозі радянських спецслужб вдалося здійснити антидержавний «революційний» збройний заколот на кшталт «жовтневої революції» 1917, який в прокомуністичній історіографії отримав назву «Саурська революція».
Президент генерал Мухаммед Дауд Хан був скинутий і вбитий. До влади прийшов Нур Мухаммед Таракі, лідер фракції «Хальк» і одночасно Генеральний секретар . Він став головою Революційної ради і прем'єр-міністром Афганістану.
Потуги комуністів до радикальних суспільних перетворень зіткнулась із запеклим опором афганського селянства, що не бажало коритися кабульським «реформаторам». Особливе невдоволення викликали нововведення в галузі землеволодіння, звичаєвого права і примусової ліквідації неписьменності. Скориставшись непродуманими й різкими заходами комуністичного уряду, ісламісти оголосили себе істинними захисниками мусульманських цінностей. Саме іслам об'єднав різні племена та народності в боротьбі проти кабульського режиму. Народно-демократична партія Афганістану розпочала репресії проти власного населення. Жертвами служби безпеки (ХАД) стали тисячі селян, купців, вождів племен і релігійних об'єднань. У самій партії комуністів точилися гострі суперечки щодо обраної стратегії і тактики побудови суспільства нового типу.
У вересні 1979 Нур Мухаммед Таракі побував з офіційним дружнім візитом в СРСР. При розставанні в аеропорту Москви він розцілувався з Леонідом Брежнєвим, що тоді було знаком вищої довіри, дружби та порозуміння. Але за час відсутності Таракі у Кабулі дозрів новий заколот, на чолі якого стояв молодий та честолюбний ще більш «лівий» член ЦК НДПА Хафізулла Амін, теж член фракції «Хальк», один з військових керівників заколоту проти генерала Дауда. При поверненні в Кабул Таракі заарештували і за наказом Аміна вбили. Під соціалістичними гаслами Амін за допомогою репресій взяв курс на встановлення власної диктатури.
Радянське вторгнення (1979—1989)
Хоча Хафізула Амін був ще більш лівим та прорадянським, його лівацький курс порушував стабільність і контрольованість процесів в країні. У різних районах країни спалахнули локальні антиурядові повстання. У цих умовах Амін кілька разів офіційно просив СРСР надіслати в Афганістан радянські війська для підтримки його режиму. Керівництво КПРС не поспішало задовольнити його прохання, вони вважали заколот Аміна контрреволюцією. Керівників СРСР на чолі з Брежнєвим також дуже дратувало те, що Амін скинув Таракі, не порадившись з ними і не отримавши на це їх дозволу. У грудні 1979 голова КДБ і член Політбюро Ю. В. Андропов надіслав Л. Брежнєву листа, в якому запропонував увести радянські війська в Афганістан, а Аміна ліквідувати та замінити на більш лояльного Бабрака Кармаля. 12 грудня 1979 року «комісія» Політбюро ЦК КПРС у складі Ю. В. Андропова, Д. Ф. Устинова, А. А. Громико та Б. М. Пономарьова натиснула на Брежнєва, і той підписав наказ про введення радянських військ в Афганістан.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5rTDBGMVozVnpkRjh4T1RnMFh5MWZZMkZ3ZEhWeVpXUmZabWxsYkdSZlozVnVjMTlwYmw5S1lXcHBKVEpEWDFCaGEzUnBZUzVxY0djdk1qVXdjSGd0UVhWbmRYTjBYekU1T0RSZkxWOWpZWEIwZFhKbFpGOW1hV1ZzWkY5bmRXNXpYMmx1WDBwaGFta2xNa05mVUdGcmRHbGhMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
«Трійка» радянських керівників, до складу якої увійшли Андропов, Громико й Устинов, в умовах надсекретності наказала начальникові Генерального штабу Огаркову, командувачу військами Варшавського договору Куликову, начальнику відділу кадрів Шкадову, начальникові політуправління армії Єпішеву, начальнику Варенникову та першому заступникові начальника Генштабу Ахромеєву підготувати план військової операції. Військовики розробили операцію «Ш», яку мали провести радянські війська без залучення військ центральноєвропейських держав.
10 грудня 1979 року міністр оборони СРСР Устинов дав усне розпорядження Генштабу розпочати підготовку до десантування елітної 103-ї Вітебської дивізії, п'яти дивізій військово-транспортної авіації, а також підвищити боєготовність двох (5-ї і 108-ї) мотострілецьких дивізій у Туркестанському військовому окрузі (ТуркВО). Крім того, в ТуркВО і Середньоазійському округах мобілізовано до армії 50 тисяч новобранців. З народного господарства передано до збройних сил понад 8 тисяч автомобілів. Війська й техніка підтягнулися до кордону. Рішення ввести радянські війська в Афганістан ухвалили на підмосковній дачі Брежнєва Суслов, Андропов, Устинов, Громико. Рішення було ухвалено неповним складом Політбюро. На той час Брежнєву минуло 73 роки, Суслову — 77, Андропову — 65, Устинову — 71, Громикові — 70.
Початок війни — обмежений контингент
Військове угруповання, яке офіційно називалося Обмеженим контингентом радянських військ (рос. ОКСВ), опинилося безпосередньо втягнутим у громадянську війну, що розгорялася в Афганістані, і стало її активним учасником.
У конфлікті брали участь збройні сили уряду Демократичної Республіки Афганістан (ДРА) з одного боку і озброєна опозиція (моджахеди, або «душмани») з іншого. Боротьба велася за повний політичний контроль над територією Афганістану. Моджахедам під час конфлікту підтримку надавали військові фахівці США, низка європейських країн-членів НАТО, а також пакистанські спецслужби.
25 грудня 1979 року почалося введення радянських військ в ДРА по трьох напрямах: Кушка — Шинданд — Кандагар, Термез — Кундуз — Кабул, Хорог — Файзабад. Десант висаджувався на аеродромах Кабула, Баграма, Кандагара.
До складу радянського контингенту входили управління 40‑ї армії з частинами забезпечення і обслуговування, чотири дивізії, п'ять окремих бригад, чотири окремі полки, чотири полки бойової авіації, три вертолітні полки, одна трубопровідна бригада, одна бригада матеріального забезпечення й деякі інші частини й установи.
Афганська війна тривала з 25 грудня 1979 до 15 лютого 1989 року, тобто 3340 днів.
Етапи
Перебування радянських військ в Афганістані та їхня бойова діяльність умовно розділяються на чотири етапи.
- 1‑й етап: грудень 1979 р. — лютий 1980 р. Введення радянських військ до Афганістану, розміщення їх по гарнізонах, організація охорони пунктів дислокації і різних об'єктів.
- 2‑й етап: березень 1980 р. — квітень 1985 р. Ведення активних бойових дій, зокрема широкомасштабних, спільно з афганськими з'єднаннями й частинами. Робота з реорганізації і зміцнення збройних сил ДРА.
- 3‑й етап: травень 1985 р. — грудень 1986 р. Перехід від активних бойових дій переважно до підтримки дій афганських військ радянською авіацією, артилерією і саперними підрозділами. Підрозділи спецпризначення вели боротьбу з припинення постачання зброї і боєприпасів із‑за кордону. Відбувся вивід 6 радянських полків у СРСР.
- 4‑й етап: січень 1987 р. — лютий 1989 р. Участь радянських військ у проведенні афганським керівництвом політики національного примирення. Продовження підтримки бойової діяльності афганських військ. Підготовка радянських військ до повернення на батьківщину і здійснення повного їх виводу.
Політичне врегулювання
28 липня 1986 року Горбачов у промові під час перебування у Владивостоці оголосив про рішення радянського керівництва: починаючи з 15 жовтня і до кінця 1986 року вивести з Афганістану 6 полків — один танковий, два мотострілецьких і три зенітних з їх штатною технікою і озброєнням. Повертатися ці частини мали в райони їх постійної дислокації в СРСР.
14 квітня 1988 року за посередництва ООН в Швейцарії міністрами закордонних справ Афганістану і Пакистану підписані Женевські угоди про політичне врегулювання ситуації в ДРА. Радянський Союз зобов'язався вивести свій контингент в 9‑місячний термін, починаючи з 15 травня; США і Пакистан, зі свого боку, повинні були припинити підтримку моджахедів.
Відповідно до угод виведення радянських військ з території Афганістану почалося 15 травня 1988 року. 15 лютого 1989 року з Афганістану повністю виведено радянські війська. Виведенням військ 40‑ї армії керував останній командувач контингентом генерал‑лейтенант Громов.
Втрати
За уточненими даними, всього у війні радянська армія втратила 14 427 осіб, КДБ — 576 осіб, МВС — 28 осіб загиблими і зниклими безвісти. Поранення і контузії отримали більше 53 тисяч осіб. Медична допомога була надана 463 тисячам військовослужбовців.
За оцінками незалежних дослідників втрати радянської армії склали до 140 тисяч убитими та до 350 тисяч пораненими.
За національним складом втрати склали: росіян — 6 888 ос., українців — 2 378 ос., узбеки — 1 066 ос., білорусів — 723 ос., татари — 442 ос., казахи — 362 ос., туркмени — 263 ос., таджики — 236 ос., азербайджанці — 195 ос., молдовани — 195 ос., чуваші — 125 ос., киргизи — 102 ос., народності Дагестану — 101 ос., башкири — 98 ос., вірмени — 95 ос., грузини — 81 ос., мордва — 66 ос., литовці — 57 ос., марійці — 49 ос., чеченці — 35 ос., осетини — 30 ос., кабардинці — 25 ос., латиші — 23 ос., калмики — 22 ос., удмурти — 22 ос., комі — 16 ос., естонці — 15 ос., інгуші — 12 ос., балкарці — 9 ос., євреї — 7 ос., карели — 6 ос., каракалпаки — 5 ос., тувинці — 4 ос.
За віком втрати склали:
- до 20 років — 8 655 ос. (у тому числі — 2 офіцери);
- 20—25 років — 3 557 ос. (842 офіцери);
- 25—30 років — 878 ос. (640 офіцерів);
- 30—40 років — 573 ос. (396 офіцерів);
- понад 40 років — 170 ос. (99 офіцерів).
За військовими званнями втрати склали:
- офіцерів — 1 979 ос.
- прапорщиків — 691 ос.
- сержантів — 3 166 ос.
- солдатів — 7 879 ос.
- робітників та службовців Радянської армії — 118 ос.
Незалежні ж дослідники називають у десятки разів більші цифри поранених і убитих.
Точне число загиблих у війні афганців невідоме. Наявні оцінки коливаються від 1 до 2 млн осіб.
Участь українців
Через радянсько-афганську війну пройшли понад 160 000 українців — близько 25 % від загального числа радянських військовослужбовців. З них понад 3 тисячі загинули, десятки вважаються зниклими безвісти або тими, що потрапили в полон.
Поранення отримали понад 8 000 українців (за іншими даними — понад 11 тисяч), з них 4 687 повернулися додому з інвалідністю.
З 72 осіб, відзначених за роки «афганської» війни званням Герой Радянського Союзу, є 11 українців.
Солдати-українці, котрі брали участь у війні, прирівняні до учасників бойових дій — особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини — та користуються відповідними державними пільгами, а пам'ятники учасникам війни в Середній Азії не підпали до пунктів Закону про декомунізацію.
Пам'ятники та монументи
- Монумент воїнам-афганцям у Хмільнику
- Пам'ятний знак афганцям у Житомирі
- Пам'ятник воїнам-афганцям у Запоріжжі
- Пам'ятник воїнам-афганцям у Бучі
-
- Пам'ятник жителям Баришівки загиблим на афганській війні
- Алея пам'яті охтирчанам, загиблим на афганській війні
- Пам'ятник у Чернігові
- Храм Георгія Побідоносця воїнам - афганцям в місті Біла Церква
- Громадянам Львівщини, полеглим в Афганістані
- Пам'ятний знак воїнам-інтернаціоналістам у Лисичанську (на честь 400 лисичан-афганців)
- Пам'ятник воїнам-афганцям на Січеславській набережній в Дніпрі
- Пам'ятник у Хмельницькому "полеглим в Афганістані". Серед хмельничан використовується назва "Пішка" (рос. Пешка)
Міжнародна реакція
Цей розділ потребує доповнення. (липень 2014) |
У відповідь на агресію уряд США ввів проти СРСР «Зернове ембарго», яким заборонив експорт зерна і техніки в СРСР.
Військова фармакологія під час війни в Афганістані
Мельдоній використовувався радянськими військовими під час афганської війни. Головна мета — надання більшої витривалості воякам, яким потрібно було переносити вручну важкі вантажі в умовах високогір'я[].
Фальсифікація історії в Росії
У листопаді 2018 року російські депутати від «Єдиної Росії» та Комуністичної партії спільно схвалили проект резолюції, спрямованої на виправдання радянсько-афганської війни, а також визнання недійсною резолюції З'їзду народних депутатів Радянського Союзу 1989 року, яка засуджувала інтервенцію. Комуністичний депутат Микола Харитонов привітав це рішення як перемогу історичної правди.
В мистецтві
Війна в Афганістані знайшла відображення в низці кінофільмів:
- Звір (The Beast, США, 1988);
- Рембо III (США, 1988);
- Вантаж 300 (СРСР, 1989);
- Афганський злам (СРСР, Італія, 1991);
- Пешаварський вальс (Росія, 1994);
- 9 рота (Росія, Україна, Фінляндія, 2005);
- Війна Чарлі Вілсона (США, 2007);
а також у піснях:
- Пісня «Афганець» (виконує лауреат міжнародних та національних конкурсів Валентина Тепла) [ 30 червня 2014 у Wayback Machine.]
Значна частина творчості народного артиста України Володимира Коваленка присвячена пісням на афганську тему.
3 лютого 2022 року у Житомирі відкрили виставку «Честь. Відвага. Обов'язок», присвячену воїнам СРСР, що брали участь у Афганській війні. Серед експонатів: особисті речі військових, картини, книжки, газети, листи.
Див. також
- Шарбат Гула — дівчина, фотографія якої стала символом афганського конфлікту і проблеми біженців для західного світу
- Війна в Афганістані (2001–2021)
- Українці, що загинули під час війни в Афганістані (1979-1989)
- Список втрат військової авіації СРСР у Афганістані
- Афганський військовий килим
Примітки
- . Архів оригіналу за 17 квітня 2021. Процитовано 7 квітня 2022.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title () - . Архів оригіналу за 26 квітня 2006. Процитовано 18 серпня 2009.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title () - . Архів оригіналу за 29 червня 2016. Процитовано 27 липня 2012.
- http://militera.lib.ru/research/sokolov1/06.html
- http://faculty.washington.edu/aseem/afganwar.pdf
- Союз увів війська в Афганістан – війна триває досі
- . Укрінформ. 15.02.2019. Архів оригіналу за 5 березня 2021. Процитовано 29.12.2019.
- Віктор Артемчук. «Шануймо пам'ять полеглих, вічна слава живим». , № 6 (363) від 18 лютого 2011, сторінка 2.
- Defying History, Moscow Moves to Defend Soviet War in Afghanistan. The Washington Post. 4 грудня 2018.
- (укр.). 4 лютого 2022. Архів оригіналу за 11 лютого 2022. Процитовано 11 лютого 2022.
Література
- І. Д. Коміренко. Женевські угоди про врегулювання в Афганістані 1988 // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т. /Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К: Знання України, 2004 — Т.1 — 760с.
- В. Н. Спольников. Афганистан. Исламская оппозиция: истоки и цели. — Москва: Наука, 1990. — 192 с. (рос.)
- В. Г. Беседовський. Уніформа та історія радянських десантників: 345 полк в Афганістані. — Одеса, 2021. — 210 с. -112 (англ.)
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Війна в Афганістані (1979—1989) |
- Афганська війна 1979—1989 [ 26 квітня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — Київ : Наукова думка, 2003. — Т. 1 : А — В. — 688 с. : іл.
- Константин Жоль, Дмитро Видрін. Куди крокує прочанин? // «Всесвіт» (Київ). — 1987. — № 8. — Стор. 156—160. [ 29 травня 2019 у Wayback Machine.]
- Тарас Кузьо. Афганістан: сутички, що переросли у війну // «Діялог» (Торонто). — Ч. 11 (1987). — Стор. 52-58. [ 29 травня 2019 у Wayback Machine.]
- Тарас Легкий. Афґаністан — СРСР // «Діялог» (Торонто. — Ч. 5-6 (1981). — Стор. 62-77. [ 29 травня 2019 у Wayback Machine.]
- Олександр Писаревський, Полковник Массуд — незгасимий «афґанський смолоскип» [ 10 вересня 2021 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Vijna v Afganistani Vijna v Afganistani vijskove vtorgnennya SRSR do Afganistanu pid privodom borotbi proti povstanskih grup modzhahediv u yakij brali uchast uryadovi vijska Afganistanu j SRSR Pochalas u grudni 1979 roku napadom specpidrozdiliv KDB SRSR na prezidentskij palac u Kabuli i vbivstvom prezidenta krayini Hafizulli Amina razom z jogo otochennyam ta zamini jogo marionetkovim uryadom kerovanogo z SRSR Karmalya Babraka Do Afganistanu bulo perekinuto obmezhenij kontingent armiyi SRSR Vijna za danimi SRSR trivala do vivedennya osnovnoyi masi vijsk 15 lyutogo 1989 roku Unaslidok vijni zaginulo za mizhnarodnimi danimi prijnyatimi i v SRSR 1 5 mln abo 10 z chisla todishnogo naselennya krayini Vtrati SRSR za oficijnimi danimi ciyeyi krayini stanovili 15 tis vijskovosluzhbovciv Vijna v Afganistani 1979 1989 Data 25 grudnya 1979 15 lyutogo 1989 Misce Afganistan Rezultat Peremoga afganskogo narodnogo ruhu oporu Vivid Obmezhenogo kontingentu radyanskih vijsk v Afganistani OKRVA z teritoriyi Afganistanu Obmezhenomu kontingentu radyanskih vijsk v Afganistani OKRVA ne vdalosya podolati opir afganskih modzhahediv Zhenevski ugodi 1988 Pochatok gromadyanskoyi vijni v Afganistani Storoni SRSR Demokratichna Respublika Afganistan Komanduvachi SRSR Dmitro Ustinov Boris Gromov Sergij Sokolov Pavlo Grachov DRA Babrak Karmal Muhammed Nadzhibulla Abdul Rashid Dustum Ahmad Shah Masud Ismayil Han Gulbuddin Hekmatiar Vijskovi sili 80 104 tis vijskovosluzhbovciv 50 000 200 000 Vtrati SRSR Oficijna statistika 14 453 ubito 53 733 poraneno 415 932 zahvorilo tif malyariya gepatit DRA 100 000 150 000 ubito 500 000 800 000 poraneno Civilne naselennya blizko 2 000 000 ubito Modzhahedi 200 000 300 000 ubito 500 000 1 000 000 poraneno Afganskij modzhahed z perenosnim zenitno raketnim kompleksom Strila 2 Vtorgnennya radyanskih vijsk u 1979Politichne stanovishe na pochatok vijniAfganistan zavzhdi buv odniyeyu z najbidnishih krayin svitu Ce zumovleno nasampered geografichnim polozhennyam krayini relyefom miscevosti 80 teritoriyi gori ta bezvodni pusteli a takozh osoblivostyami religijnoyi svidomosti afganskih plemen Afganci zdavna spoviduvali islam hanifistskogo napryamku osoblivistyu yakogo ye asketizm i konservatizm povsyakdennogo zhittya Tradicijno panivnoyu elitoyu v afganskomu suspilstvi buli vozhdi pushtunskih plemen verhivka duhovenstva bagati zemlevlasniki kupci ta nechislennij oficerskij korpus Znachna rol vijskovih v Afganistani bula zvichnoyu dlya azijskoyi krayini 1950 1970 ti rr Korol Zahir Shah yakij znahodivsya z SRSR u druzhnih stosunkah naprikinci 50 h rokiv dozvoliv velikij grupi oficeriv afganskoyi armiyi navchatis u radyanskih akademiyah Same oficeri yaki povernulis iz SRSR stali pershimi marksistami yakih yihni radyanski kuratori zoriyentuvali na zahoplennya vladi dlya nibito zdijsnennya pozitivnih socialnih peretvoren Poryad iz vijskovikami do politichnih provokacij bula zaluchena universitetska molod yaka shiro pragnula virvati krayinu z labet vidstalosti ta bidnosti Na pochatku 1960 h rokiv u Kabuli navchalisya Babrak Karmal Nadzhibulla Gulbuddin Hekmatiar Ahmad Shah Masud Burganuddin Rabbani Vsi voni dijshli do visnovku sho v umovah nayavnogo rezhimu evolyucijnim shlyahom peretvoren ne zdijsniti Korumpovanij aparat posadovciv buv kategorichno proti bud yakih navit kosmetichnih zmin u derzhavnomu vryaduvanni Na kinec 1970 h rokiv v Afganistani isnuvalo kilka politichnih ugrupuvan komunistiv ta islamistiv Komunistichni zakoloti 1978 1979 rr U kvitni 1978 roci komunistam NDPA zavdyaki dopomozi radyanskih specsluzhb vdalosya zdijsniti antiderzhavnij revolyucijnij zbrojnij zakolot na kshtalt zhovtnevoyi revolyuciyi 1917 yakij v prokomunistichnij istoriografiyi otrimav nazvu Saurska revolyuciya Prezident general Muhammed Daud Han buv skinutij i vbitij Do vladi prijshov Nur Muhammed Taraki lider frakciyi Halk i odnochasno Generalnij sekretar Vin stav golovoyu Revolyucijnoyi radi i prem yer ministrom Afganistanu Potugi komunistiv do radikalnih suspilnih peretvoren zitknulas iz zapeklim oporom afganskogo selyanstva sho ne bazhalo koritisya kabulskim reformatoram Osoblive nevdovolennya viklikali novovvedennya v galuzi zemlevolodinnya zvichayevogo prava i primusovoyi likvidaciyi nepismennosti Skoristavshis neprodumanimi j rizkimi zahodami komunistichnogo uryadu islamisti ogolosili sebe istinnimi zahisnikami musulmanskih cinnostej Same islam ob yednav rizni plemena ta narodnosti v borotbi proti kabulskogo rezhimu Narodno demokratichna partiya Afganistanu rozpochala represiyi proti vlasnogo naselennya Zhertvami sluzhbi bezpeki HAD stali tisyachi selyan kupciv vozhdiv plemen i religijnih ob yednan U samij partiyi komunistiv tochilisya gostri superechki shodo obranoyi strategiyi i taktiki pobudovi suspilstva novogo tipu U veresni 1979 Nur Muhammed Taraki pobuvav z oficijnim druzhnim vizitom v SRSR Pri rozstavanni v aeroportu Moskvi vin rozciluvavsya z Leonidom Brezhnyevim sho todi bulo znakom vishoyi doviri druzhbi ta porozuminnya Ale za chas vidsutnosti Taraki u Kabuli dozriv novij zakolot na choli yakogo stoyav molodij ta chestolyubnij she bilsh livij chlen CK NDPA Hafizulla Amin tezh chlen frakciyi Halk odin z vijskovih kerivnikiv zakolotu proti generala Dauda Pri povernenni v Kabul Taraki zaareshtuvali i za nakazom Amina vbili Pid socialistichnimi gaslami Amin za dopomogoyu represij vzyav kurs na vstanovlennya vlasnoyi diktaturi Radyanske vtorgnennya 1979 1989 Hocha Hafizula Amin buv she bilsh livim ta proradyanskim jogo livackij kurs porushuvav stabilnist i kontrolovanist procesiv v krayini U riznih rajonah krayini spalahnuli lokalni antiuryadovi povstannya U cih umovah Amin kilka raziv oficijno prosiv SRSR nadislati v Afganistan radyanski vijska dlya pidtrimki jogo rezhimu Kerivnictvo KPRS ne pospishalo zadovolniti jogo prohannya voni vvazhali zakolot Amina kontrrevolyuciyeyu Kerivnikiv SRSR na choli z Brezhnyevim takozh duzhe dratuvalo te sho Amin skinuv Taraki ne poradivshis z nimi i ne otrimavshi na ce yih dozvolu U grudni 1979 golova KDB i chlen Politbyuro Yu V Andropov nadislav L Brezhnyevu lista v yakomu zaproponuvav uvesti radyanski vijska v Afganistan a Amina likviduvati ta zaminiti na bilsh loyalnogo Babraka Karmalya 12 grudnya 1979 roku komisiya Politbyuro CK KPRS u skladi Yu V Andropova D F Ustinova A A Gromiko ta B M Ponomarova natisnula na Brezhnyeva i toj pidpisav nakaz pro vvedennya radyanskih vijsk v Afganistan Afganski modzhahedi z dvoma garmatami 1984 Trijka radyanskih kerivnikiv do skladu yakoyi uvijshli Andropov Gromiko j Ustinov v umovah nadsekretnosti nakazala nachalnikovi Generalnogo shtabu Ogarkovu komanduvachu vijskami Varshavskogo dogovoru Kulikovu nachalniku viddilu kadriv Shkadovu nachalnikovi politupravlinnya armiyi Yepishevu nachalniku Varennikovu ta pershomu zastupnikovi nachalnika Genshtabu Ahromeyevu pidgotuvati plan vijskovoyi operaciyi Vijskoviki rozrobili operaciyu Sh yaku mali provesti radyanski vijska bez zaluchennya vijsk centralnoyevropejskih derzhav 10 grudnya 1979 roku ministr oboroni SRSR Ustinov dav usne rozporyadzhennya Genshtabu rozpochati pidgotovku do desantuvannya elitnoyi 103 yi Vitebskoyi diviziyi p yati divizij vijskovo transportnoyi aviaciyi a takozh pidvishiti boyegotovnist dvoh 5 yi i 108 yi motostrileckih divizij u Turkestanskomu vijskovomu okruzi TurkVO Krim togo v TurkVO i Serednoazijskomu okrugah mobilizovano do armiyi 50 tisyach novobranciv Z narodnogo gospodarstva peredano do zbrojnih sil ponad 8 tisyach avtomobiliv Vijska j tehnika pidtyagnulisya do kordonu Rishennya vvesti radyanski vijska v Afganistan uhvalili na pidmoskovnij dachi Brezhnyeva Suslov Andropov Ustinov Gromiko Rishennya bulo uhvaleno nepovnim skladom Politbyuro Na toj chas Brezhnyevu minulo 73 roki Suslovu 77 Andropovu 65 Ustinovu 71 Gromikovi 70 Pochatok vijni obmezhenij kontingent Selishe modzhahediv zrujnovane radyanskimi vijskami 1986 Vijskove ugrupovannya yake oficijno nazivalosya Obmezhenim kontingentom radyanskih vijsk ros OKSV opinilosya bezposeredno vtyagnutim u gromadyansku vijnu sho rozgoryalasya v Afganistani i stalo yiyi aktivnim uchasnikom U konflikti brali uchast zbrojni sili uryadu Demokratichnoyi Respubliki Afganistan DRA z odnogo boku i ozbroyena opoziciya modzhahedi abo dushmani z inshogo Borotba velasya za povnij politichnij kontrol nad teritoriyeyu Afganistanu Modzhahedam pid chas konfliktu pidtrimku nadavali vijskovi fahivci SShA nizka yevropejskih krayin chleniv NATO a takozh pakistanski specsluzhbi 25 grudnya 1979 roku pochalosya vvedennya radyanskih vijsk v DRA po troh napryamah Kushka Shindand Kandagar Termez Kunduz Kabul Horog Fajzabad Desant visadzhuvavsya na aerodromah Kabula Bagrama Kandagara Do skladu radyanskogo kontingentu vhodili upravlinnya 40 yi armiyi z chastinami zabezpechennya i obslugovuvannya chotiri diviziyi p yat okremih brigad chotiri okremi polki chotiri polki bojovoyi aviaciyi tri vertolitni polki odna truboprovidna brigada odna brigada materialnogo zabezpechennya j deyaki inshi chastini j ustanovi Afganska vijna trivala z 25 grudnya 1979 do 15 lyutogo 1989 roku tobto 3340 dniv Etapi Perebuvannya radyanskih vijsk v Afganistani ta yihnya bojova diyalnist umovno rozdilyayutsya na chotiri etapi 1 j etap gruden 1979 r lyutij 1980 r Vvedennya radyanskih vijsk do Afganistanu rozmishennya yih po garnizonah organizaciya ohoroni punktiv dislokaciyi i riznih ob yektiv 2 j etap berezen 1980 r kviten 1985 r Vedennya aktivnih bojovih dij zokrema shirokomasshtabnih spilno z afganskimi z yednannyami j chastinami Robota z reorganizaciyi i zmicnennya zbrojnih sil DRA 3 j etap traven 1985 r gruden 1986 r Perehid vid aktivnih bojovih dij perevazhno do pidtrimki dij afganskih vijsk radyanskoyu aviaciyeyu artileriyeyu i sapernimi pidrozdilami Pidrozdili specpriznachennya veli borotbu z pripinennya postachannya zbroyi i boyepripasiv iz za kordonu Vidbuvsya vivid 6 radyanskih polkiv u SRSR 4 j etap sichen 1987 r lyutij 1989 r Uchast radyanskih vijsk u provedenni afganskim kerivnictvom politiki nacionalnogo primirennya Prodovzhennya pidtrimki bojovoyi diyalnosti afganskih vijsk Pidgotovka radyanskih vijsk do povernennya na batkivshinu i zdijsnennya povnogo yih vivodu Politichne vregulyuvannya Dokladnishe Vivedennya radyanskih vijsk z Afganistanu 28 lipnya 1986 roku Gorbachov u promovi pid chas perebuvannya u Vladivostoci ogolosiv pro rishennya radyanskogo kerivnictva pochinayuchi z 15 zhovtnya i do kincya 1986 roku vivesti z Afganistanu 6 polkiv odin tankovij dva motostrileckih i tri zenitnih z yih shtatnoyu tehnikoyu i ozbroyennyam Povertatisya ci chastini mali v rajoni yih postijnoyi dislokaciyi v SRSR 14 kvitnya 1988 roku za poserednictva OON v Shvejcariyi ministrami zakordonnih sprav Afganistanu i Pakistanu pidpisani Zhenevski ugodi pro politichne vregulyuvannya situaciyi v DRA Radyanskij Soyuz zobov yazavsya vivesti svij kontingent v 9 misyachnij termin pochinayuchi z 15 travnya SShA i Pakistan zi svogo boku povinni buli pripiniti pidtrimku modzhahediv Vidpovidno do ugod vivedennya radyanskih vijsk z teritoriyi Afganistanu pochalosya 15 travnya 1988 roku 15 lyutogo 1989 roku z Afganistanu povnistyu vivedeno radyanski vijska Vivedennyam vijsk 40 yi armiyi keruvav ostannij komanduvach kontingentom general lejtenant Gromov Vtrati Dokladnishe Vtrati v Afganskij vijni 1979 1989 Dokladnishe Kategoriya Uchasniki Afganskoyi vijni 1979 1989 Za utochnenimi danimi vsogo u vijni radyanska armiya vtratila 14 427 osib KDB 576 osib MVS 28 osib zagiblimi i zniklimi bezvisti Poranennya i kontuziyi otrimali bilshe 53 tisyach osib Medichna dopomoga bula nadana 463 tisyacham vijskovosluzhbovciv Za ocinkami nezalezhnih doslidnikiv vtrati radyanskoyi armiyi sklali do 140 tisyach ubitimi ta do 350 tisyach poranenimi Za nacionalnim skladom vtrati sklali rosiyan 6 888 os ukrayinciv 2 378 os uzbeki 1 066 os bilorusiv 723 os tatari 442 os kazahi 362 os turkmeni 263 os tadzhiki 236 os azerbajdzhanci 195 os moldovani 195 os chuvashi 125 os kirgizi 102 os narodnosti Dagestanu 101 os bashkiri 98 os virmeni 95 os gruzini 81 os mordva 66 os litovci 57 os marijci 49 os chechenci 35 os osetini 30 os kabardinci 25 os latishi 23 os kalmiki 22 os udmurti 22 os komi 16 os estonci 15 os ingushi 12 os balkarci 9 os yevreyi 7 os kareli 6 os karakalpaki 5 os tuvinci 4 os Za vikom vtrati sklali do 20 rokiv 8 655 os u tomu chisli 2 oficeri 20 25 rokiv 3 557 os 842 oficeri 25 30 rokiv 878 os 640 oficeriv 30 40 rokiv 573 os 396 oficeriv ponad 40 rokiv 170 os 99 oficeriv Za vijskovimi zvannyami vtrati sklali oficeriv 1 979 os praporshikiv 691 os serzhantiv 3 166 os soldativ 7 879 os robitnikiv ta sluzhbovciv Radyanskoyi armiyi 118 os Nezalezhni zh doslidniki nazivayut u desyatki raziv bilshi cifri poranenih i ubitih Tochne chislo zagiblih u vijni afganciv nevidome Nayavni ocinki kolivayutsya vid 1 do 2 mln osib Uchast ukrayincivCherez radyansko afgansku vijnu projshli ponad 160 000 ukrayinciv blizko 25 vid zagalnogo chisla radyanskih vijskovosluzhbovciv Z nih ponad 3 tisyachi zaginuli desyatki vvazhayutsya zniklimi bezvisti abo timi sho potrapili v polon Poranennya otrimali ponad 8 000 ukrayinciv za inshimi danimi ponad 11 tisyach z nih 4 687 povernulisya dodomu z invalidnistyu Z 72 osib vidznachenih za roki afganskoyi vijni zvannyam Geroj Radyanskogo Soyuzu ye 11 ukrayinciv Soldati ukrayinci kotri brali uchast u vijni pririvnyani do uchasnikiv bojovih dij osobi yaki brali uchast u vikonanni bojovih zavdan po zahistu Batkivshini ta koristuyutsya vidpovidnimi derzhavnimi pilgami a pam yatniki uchasnikam vijni v Serednij Aziyi ne pidpali do punktiv Zakonu pro dekomunizaciyu Pam yatniki ta monumentiMonument voyinam afgancyam u Hmilniku Pam yatnij znak afgancyam u Zhitomiri Pam yatnik voyinam afgancyam u Zaporizhzhi Pam yatnik voyinam afgancyam u Buchi Pam yatnik voyinam kotri zaginuli v Afganistani u Drogobichi Pam yatnik zhitelyam Barishivki zagiblim na afganskij vijni Aleya pam yati ohtirchanam zagiblim na afganskij vijni Pam yatnik u Chernigovi Hram Georgiya Pobidonoscya voyinam afgancyam v misti Bila Cerkva Gromadyanam Lvivshini poleglim v Afganistani Pam yatnij znak voyinam internacionalistam u Lisichansku na chest 400 lisichan afganciv Pam yatnik voyinam afgancyam na Sicheslavskij naberezhnij v Dnipri Pam yatnik u Hmelnickomu poleglim v Afganistani Sered hmelnichan vikoristovuyetsya nazva Pishka ros Peshka Mizhnarodna reakciyaCej rozdil potrebuye dopovnennya lipen 2014 U vidpovid na agresiyu uryad SShA vviv proti SRSR Zernove embargo yakim zaboroniv eksport zerna i tehniki v SRSR Vijskova farmakologiya pid chas vijni v AfganistaniMeldonij vikoristovuvavsya radyanskimi vijskovimi pid chas afganskoyi vijni Golovna meta nadannya bilshoyi vitrivalosti voyakam yakim potribno bulo perenositi vruchnu vazhki vantazhi v umovah visokogir ya dzherelo Falsifikaciya istoriyi v RosiyiU listopadi 2018 roku rosijski deputati vid Yedinoyi Rosiyi ta Komunistichnoyi partiyi spilno shvalili proekt rezolyuciyi spryamovanoyi na vipravdannya radyansko afganskoyi vijni a takozh viznannya nedijsnoyu rezolyuciyi Z yizdu narodnih deputativ Radyanskogo Soyuzu 1989 roku yaka zasudzhuvala intervenciyu Komunistichnij deputat Mikola Haritonov privitav ce rishennya yak peremogu istorichnoyi pravdi V mistectviVijna v Afganistani znajshla vidobrazhennya v nizci kinofilmiv Zvir The Beast SShA 1988 Rembo III SShA 1988 Vantazh 300 SRSR 1989 Afganskij zlam SRSR Italiya 1991 Peshavarskij vals Rosiya 1994 9 rota Rosiya Ukrayina Finlyandiya 2005 Vijna Charli Vilsona SShA 2007 a takozh u pisnyah Pisnya Afganec vikonuye laureat mizhnarodnih ta nacionalnih konkursiv Valentina Tepla 30 chervnya 2014 u Wayback Machine Znachna chastina tvorchosti narodnogo artista Ukrayini Volodimira Kovalenka prisvyachena pisnyam na afgansku temu 3 lyutogo 2022 roku u Zhitomiri vidkrili vistavku Chest Vidvaga Obov yazok prisvyachenu voyinam SRSR sho brali uchast u Afganskij vijni Sered eksponativ osobisti rechi vijskovih kartini knizhki gazeti listi Div takozhSharbat Gula divchina fotografiya yakoyi stala simvolom afganskogo konfliktu i problemi bizhenciv dlya zahidnogo svitu Vijna v Afganistani 2001 2021 Ukrayinci sho zaginuli pid chas vijni v Afganistani 1979 1989 Spisok vtrat vijskovoyi aviaciyi SRSR u Afganistani Afganskij vijskovij kilimPrimitki Arhiv originalu za 17 kvitnya 2021 Procitovano 7 kvitnya 2022 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya Arhiv originalu za 26 kvitnya 2006 Procitovano 18 serpnya 2009 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya Arhiv originalu za 29 chervnya 2016 Procitovano 27 lipnya 2012 http militera lib ru research sokolov1 06 html http faculty washington edu aseem afganwar pdf Soyuz uviv vijska v Afganistan vijna trivaye dosi Ukrinform 15 02 2019 Arhiv originalu za 5 bereznya 2021 Procitovano 29 12 2019 Viktor Artemchuk Shanujmo pam yat poleglih vichna slava zhivim 6 363 vid 18 lyutogo 2011 storinka 2 Defying History Moscow Moves to Defend Soviet War in Afghanistan The Washington Post 4 grudnya 2018 ukr 4 lyutogo 2022 Arhiv originalu za 11 lyutogo 2022 Procitovano 11 lyutogo 2022 LiteraturaI D Komirenko Zhenevski ugodi pro vregulyuvannya v Afganistani 1988 Ukrayinska diplomatichna enciklopediya U 2 h t Redkol L V Guberskij golova ta in K Znannya Ukrayini 2004 T 1 760s ISBN 966 316 039 X V N Spolnikov Afganistan Islamskaya oppoziciya istoki i celi Moskva Nauka 1990 192 s ISBN 5 02 010735 2 ros V G Besedovskij Uniforma ta istoriya radyanskih desantnikiv 345 polk v Afganistani Odesa 2021 210 s ISBN 9 786178 064 112 angl PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Vijna v Afganistani 1979 1989 Afganska vijna 1979 1989 26 kvitnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini Kiyiv Naukova dumka 2003 T 1 A V 688 s il Konstantin Zhol Dmitro Vidrin Kudi krokuye prochanin Vsesvit Kiyiv 1987 8 Stor 156 160 29 travnya 2019 u Wayback Machine Taras Kuzo Afganistan sutichki sho pererosli u vijnu Diyalog Toronto Ch 11 1987 Stor 52 58 29 travnya 2019 u Wayback Machine Taras Legkij Afganistan SRSR Diyalog Toronto Ch 5 6 1981 Stor 62 77 29 travnya 2019 u Wayback Machine Oleksandr Pisarevskij Polkovnik Massud nezgasimij afganskij smoloskip 10 veresnya 2021 u Wayback Machine