Відносини Франції та Азії охоплюють період понад два тисячоліття, починаючи з 6 століття до н. Е. Зі створенням Марселя греками з Малої Азії та продовжуючи в ІІІ столітті до н. е. з голійськими вторгненнями в Малу Азію, щоб утворити королівство Галація і Франкські хрестоносці, що утворюють хрестоносні держави. З тих ранніх взаємодій Франція мала багату історію контактів з азійським континентом.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkprTDBaeVlXNWpaUzFCYzJsaFgzSmxiR0YwYVc5dWN5NXdibWN2TXpBd2NIZ3RSbkpoYm1ObExVRnphV0ZmY21Wc1lYUnBiMjV6TG5CdVp3PT0ucG5n.png)
Античність
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5tTDBOeVlYUWxRek1sUVRoeVpWOWtaVjlXYVhoZk1EQXlNeTVxY0djdk1qSXdjSGd0UTNKaGRDVkRNeVZCT0hKbFgyUmxYMVpwZUY4d01ESXpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Фінікійці мали ранню присутність навколо Марселя на півдні Франції. Там знайдені фінікійські написи.
Найдавніше місто Франції, Марсель, було офіційно засноване в 600 р. До н. е. греками з Малої Азії міста Фокея (про що згадують Фукідіди, Книга 1, 13, Страбон, Афіней та Юстин) як торговий порт під назвою Μασσαλία (Массалія) . Ці східні греки, встановлені на березі півдня Франції, були в тісних стосунках з кельтськими жителями Франції, а грецький вплив і артефакти проникали на північ по долині Рона. Місце Вікс на півночі Бургундії стало активним торговим центром між греками та тубільцями, про що свідчить відкриття грецьких артефактів того періоду.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek16TDFObGNYVmhibWxmWTI5cGJsODFkR2hmZEc5Zk1YTjBYMk5sYm5SMWNubGZRa05GWHpKdVpDNXFjR2N2TWpBd2NIZ3RVMlZ4ZFdGdWFWOWpiMmx1WHpWMGFGOTBiMTh4YzNSZlkyVnVkSFZ5ZVY5Q1EwVmZNbTVrTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJpTDFObGNYVmhibWxmWTI5cGJsODFkR2hmZEc5Zk1YTjBYMk5sYm5SMWNubGZRa05GTG1wd1p5OHlNREJ3ZUMxVFpYRjFZVzVwWDJOdmFXNWZOWFJvWDNSdlh6RnpkRjlqWlc1MGRYSjVYMEpEUlM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Зрештою, материнське місто Фокея було б знищене персами в 545 р. До н. е., що ще більше посилило переселення фокейців до їх поселень Західного Середземномор'я. Населення змішуються, стаючи напівгрецькими та напівкорінними. Торговельні зв'язки були великими: залізо, прянощі, пшениця та раби, а олово імпортувалося до Марселя за кордон з Корнуолла. Грецькі поселення дозволяли культурну взаємодію між греками та кельтами, зокрема сприяли розвитку міського способу життя на кельтських землях, контактах із складними грецькими методами, а також регулярній торгівлі на сході-заході.
Торгівля надземною торгівлею з кельтськими країнами знизилася близько 500, але проблеми виникли після закінчення цивілізації Халстата.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemMwTDAxaGNGOUJibUYwYjJ4cFlWOWhibU5wWlc1MFgzSmxaMmx2Ym5NdFpXNHVjM1puTHpJeU1IQjRMVTFoY0Y5QmJtRjBiMnhwWVY5aGJtTnBaVzUwWDNKbFoybHZibk10Wlc0dWMzWm5MbkJ1Wnc9PS5wbmc=.png)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlEwTDBSNWFXNW5YMmRoZFd3dWFuQm5Mekl5TUhCNExVUjVhVzVuWDJkaGRXd3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Через демографічний тиск сенонські гали виїхали з Центральної Франції під Бренном, щоб звільнити Рим у битві за Аллію c. 390 р. До н. Експансія тривала на схід, в Егейський світ, з величезною міграцією східних Галлій, що з'явилися в Фракії, на північ від Греції, в 281 р. До н. е. в галльському вторгненні на Балкани, сприяючи неспокійному правлінню Діадочі після Олександра Великого.
Частина вторгнення перейшла на Анатолію і врешті оселилася в районі, який отримав назву їх імені Галатія. Окупанти на чолі з Леонорієм та Лутарієм приїхали на запрошення Нікомеда I Віфінійського, який потребував допомоги в династичній боротьбі проти брата Зіпоіта II. Три племена перейшли з Фракії в Малу Азію. Вони налічували близько 10 000 бойових чоловіків і приблизно стільки ж жінок і дітей, поділених на три племена — Трокмі, Толістобогію і Тектосеанси (з району Тулузи на півдні Франції). Зрештою, вони були переможені Селевкідським царем Антіохієм I у битві, де слони Селевкидської війни шокували кельтів. Хоча імпульс вторгнення порушувався, Галатів аж ніяк не винищували. Натомість міграція призвела до встановлення довговічної кельтської території в центральній Анатолії, яка включала східну частину стародавньої Фригії, територію, яка стала називатися Галатією. Там вони врешті-решт оселилися і, зміцнившись свіжими приєднаннями того ж клану з Європи, вони здолали Віфінію та підтримали себе, грабуючи сусідні країни.
У 189 р. До н. е. Рим відправив Гнея Манлія Вулсо в експедицію проти галатів. Він переміг їх. Відтепер Галатія панувала в Римі через регіональних правителів з 189 р. До н. е. Християнство після його появи в Близькосхідній частині Азії традиційно було запроваджено Марією, Марфою, Лазаром та деякими супутниками, яких вигнали з переслідувань зі Святої Землі. Вони пройшли Середземномор'я у крихкому човні без ні керма, ні щогли, і приземлилися в Сайнтес-Марі-де-ля-Мер поблизу Арля в 40 році нашої ери. Провансальська традиція називає Лазаря першим єпископом Марселя, тоді як Марта нібито продовжувала приборкувати страшного звіра в сусідньому Тарасконі. Паломники відвідали їх гробниці в абатстві Везелай у Бургундії. В абатстві Трійці у Вендомі, як кажуть, у філактері містився сльоза, пролита Ісусом біля гробу Лазаря. Собор Автуна, недалеко, присвячений Лазару як святому Лазаре.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRtTDFOaGNtTnZjR2hoWjNWelgxSnBaMjVwWlhWNFgyeGxYMFp5WVc1algwRnBibDlsYm1SZmIyWmZOSFJvWDJObGJuUjFjbmt1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFZOaGNtTnZjR2hoWjNWelgxSnBaMjVwWlhWNFgyeGxYMFp5WVc1algwRnBibDlsYm1SZmIyWmZOSFJvWDJObGJuUjFjbmt1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Перші письмові записи християн у Франції датуються ІІ століттям, коли Іриней детально розповів про загибель дев'яносторічного єпископа Потіна Лугдунського (Ліона) та інших мучеників 177 року переслідування в Ліоні.
У 496 р. Ремігій хрестив Хлодвіга I, який перейшов від язичництва до католицизму. Хлодвіг I, вважається засновником Франції, зробив себе союзником і захисником папства та його переважно католицьких підданих.
На початку V століття різні азійські кочові племена іранського походження, особливо тайфали та сармати, були заселені римлянами в Галлії як колонії. Вони оселилися в регіонах Аквітанії та Пуату, які в один момент навіть у 6 столітті називали Тіфалією або Тейфалією (Теофалгікус), залишившись топонімами, такими як Тіфф. Деякі сармати також були поселені в районі Родез-Велай.
З 414 р. Алани, які союзувались, а потім розлучилися з вестготами, уклали угоду з римлянами, яка дозволила їм оселитися в районі між Тулузою та Середземномор'ям, де вони відігравали оборонну роль проти вестгота в Іспанії.
Римський генерал Ецій заселив Аланів у Галлії для військових цілей, спочатку в районі Валентності в 440 р. Для управління нижньою долиною Ізер і в 442 р. В районі Орлеанів, очевидно, для протидії арморіканським Бакаудам. Деякі міста були названі на честь них, наприклад Аллайнс або Алайнвілл.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5qTDBGMGRHbHNZVjlwYmw5SFlYVnNYelExTVVORkxuTjJaeTh5TWpCd2VDMUJkSFJwYkdGZmFXNWZSMkYxYkY4ME5URkRSUzV6ZG1jdWNHNW4ucG5n.png)
У 450 р. Аттіла проголосив намір напасти на потужне Візиготське королівство Тулузи, уклавши союз з імператором Валентиніаном III для цього. Аттіла зібрав своїх васалів — Гепіди, остготи, Rugians, Scirians, Heruls, Тюрінгії, аланів, бургундів, серед іншого, і почав свій похід на захід. У 451 році він прибув до Бельгіки з армією, перебільшеною Йорданом на півмільйона. Дж. Б. Бері вважає, що намір Аттіли до того часу, коли він рушив на захід, було розширити своє королівство — вже найсильніше на континенті — через Галію до Атлантичного океану. 7 квітня Аттіла захопив Мец . Вважається, що Сен- Женев'єв врятував Париж.
Римляни під Алетієм об'єдналися з військами з числа франків, бургундців, кельтів, готів та аланів і, нарешті, зупинили наступаючих гунів у битві під Халоном .
Середньовіччя
Обміни з арабським світом (VIII—XIII століття)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlUzTDFOMFpYVmlaVzVmTFY5Q1lYUmhhV3hzWlY5a1pWOVFiMmwwYVdWeWN5NXdibWN2TWpJd2NIZ3RVM1JsZFdKbGJsOHRYMEpoZEdGcGJHeGxYMlJsWDFCdmFYUnBaWEp6TG5CdVp3PT0ucG5n.png)
Після підйому ісламу на Аравійському півострові в 7 столітті араби вторглися в північну Африку, потім Піренейський півострів та Францію. Вони були остаточно відбиті в битві при Пуатьє в 732 р., Але після цього залишилися значною присутністю на півдні Франції та Іспанії.
У цей час відомі різні обміни, як коли Аркульф, єпископ франків, відвідував Святу Землю в 670-х роках.
Аббасидсько-Каролінгський союз
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlE1TDBoaGNuVnVMVU5vWVhKc1pXMWhaMjVsTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxSVlYSjFiaTFEYUdGeWJHVnRZV2R1WlM1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlExTDFCaGNtbHpYMDV2ZEhKbExVUmhiV1ZmZDJWemRGOW1ZV05oWkdWZkxWOVFiM0owWVdsc1gyUjFYMHAxWjJWdFpXNTBYMFJsY201cFpYSXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVkJoY21selgwNXZkSEpsTFVSaGJXVmZkMlZ6ZEY5bVlXTmhaR1ZmTFY5UWIzSjBZV2xzWDJSMVgwcDFaMlZ0Wlc1MFgwUmxjbTVwWlhJdWFuQm4uanBn.jpg)
Аббасидсько-Каролінгський союз намагався і частково сформувався протягом 8 — 9 століття за допомогою ряду посольств, зближень та комбінованих військових операцій між Франкською імперією Каролінг та Аббасидським халіфатом або проабасидом Мусульманські правителі в Іспанії.
Ці контакти відбулися після напруженого конфлікту між Каролінгами та Омейядами, позначеного зсувною битвою під Турами у 732 році, і були спрямовані на встановлення контрсоюзу з далекою імперією Аббасидів. Між Карлом Великим та Аббасидським халіфом Харуном аль-Рашидом з 797 р. Існували численні посольства, мабуть, зважаючи на союз Каролінг-Аббасид проти Візантії або з метою досягнення союзу проти умейядів Іспанії.
Культурний та науковий обмін
Ці контакти відбулися після напруженого конфлікту між Каролінгами та Омейядами, позначеного зсувною битвою під Турами у 732 році, і були спрямовані на встановлення контрсоюзу з далекою імперією Аббасидів. Між Карлом Великим та Аббасидським халіфом Харуном аль-Рашидом з 797 р. Існували численні посольства, мабуть, зважаючи на союз Каролінг-Аббасид проти Візантії або з метою досягнення союзу проти умейядів Іспанії.
Франція та Близький Схід (16-19 століття)
Між 16-м та 19-м століттям Франція часом мала відносно спокійні стосунки з Близьким Сходом (або Західною Азією), а в інші часи була тісно переплетена політично. Взаємовідносини з регіоном переважно панували через дві імперії, що керували цією територією, а саме суперницької Османської імперії та різних перських династій між цими століттями (Сафавіди, Афшариди та Каджари). Суперництво між французами, британцями та росіянами було ключовим фактором зовнішньої політики французів для регіону, опинившись часом у союзі з турками чи персами.
Франко-османський союз (16-18 ст.)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlpsTDBaeVlXNWpiMmx6WDBsZlUzVnNaV2x0WVc0dWFuQm5Mekl5TUhCNExVWnlZVzVqYjJselgwbGZVM1ZzWldsdFlXNHVhbkJuLmpwZw==.jpg)
За правління Франциска I Франція стала першою в Європі країною, яка встановила формальні відносини з Османською імперією та налагодила навчання арабською мовою, через інструкцію Гійом Постель у Колежі де Франс.
У 1536 р. Між королем Франції Франциском I та турецьким правителем Османської імперії Сулейманом Величним було встановлено франко-османський союз після критичних невдач, з якими Франциск зіткнувся в Європі проти Карла V. Альянс був названий «першим ненідеологічним дипломатичним союзом між християнською та нехристиянською імперією». Це спричинило скандал у християнському світі і було позначене як «безбожний союз», або "священний союз Лілії та Півмісяця "; тим не менше, вона тривала, оскільки слугувала об'єктивним інтересам обох сторін.
Французькі війська на чолі з Франсуа де Бурбоном та османські сили на чолі з Барбароссою приєдналися до Марселя в серпні 1543 р. і співпрацювали з метою обстрілу міста Ніцці в облозі Ніцци . У цій акції 110 османських галерей, що налічували 30 000 чоловіків, поєднанні з 50 французькими галерами. Франко-османи скидали місто, але зустріли жорсткий опір, який породив історію про Катерину Сегуран . Згодом Франциск дозволив османам зимувати в Тулоні.
Стратегічний, а іноді тактичний союз тривав близько трьох століть до Наполеонівської кампанії в Єгипті, османській території, у 1798—1801 роках.
Прихід Шаха Ісмаїла I у 1501 р. Співпав з вирішальними світовими подіями. Ставши остаточним архівом османів, шах безуспішно прагнув укласти нестабільний союз проти османів разом з португальським імператором Карлом V та угорським королем Людвігом II. У той час як інші європейські уряди неодноразово наполягали на тому, що вони прагнули співпрацювати з Персією проти турків, Франція залишалася осторонь завдяки договору 1536 р. Між Франциском I та Сулейманом Величним. Коли Сулейман I вторгся на північно-західну Персію і зайняв Тебріз під час Османсько-Сафавідної війни (1532—1555), його супроводжував посол Франції Габріель де Люц, поради якого дозволили османам змусити персів здати цитадель Ван.
Коли в 1604 р. Приплив повернувся, коли Персія здобула перевагу проти Оттонана Туреччини, посол Франції в Порті Саварі де Бревс написав спогад про те, як союз з персами може завдати шкоди франко-османським відносинам. Таким чином, турецький союз заважав Анрі IV відповісти на увертюри, зроблені йому шахом Аббасом I, який стрімко підкорював втрачені території і завоював понад те, що в Анатолії та на Кавказі .
Французькі зусилля на Близькому Сході залишалися обережними та обмеженими навіть після падіння Сафавідів . Однак Франція відіграла важливу роль у зовнішній політиці після Сафавіда через маркіза де Боннака, посла в Порті, який був активним посередником між Росією, Іраном та Туреччиною, усіма регіональними конкурентами. Культурні зв'язки між Францією та Персією, хоча поступово розвиваються в цей період, зазнавали часом через розриви в дипломатичних комерційних відносинах. Однак відносини інтенсивно піднімалися з приходом Наполеона та династією Каджарів у Персію.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekl6TDFSb1pWOVFaWEp6YVdGdVgwVnVkbTk1WDAxcGNucGhYMDF2YUdGdGJXVmtYMUpsZW1GZlVXRjZkbWx1YVY5R2FXNXJaVzV6ZEdWcGJsOURZWE4wYkdWZk1qZGZRWFp5YVd4Zk1UZ3dOMTlpZVY5R2NtRnVZMjlwYzE5TmRXeGhjbVF1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFZSb1pWOVFaWEp6YVdGdVgwVnVkbTk1WDAxcGNucGhYMDF2YUdGdGJXVmtYMUpsZW1GZlVXRjZkbWx1YVY5R2FXNXJaVzV6ZEdWcGJsOURZWE4wYkdWZk1qZGZRWFp5YVd4Zk1UZ3dOMTlpZVY5R2NtRnVZMjlwYzE5TmRXeGhjbVF1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Незважаючи на ворожість російської імператриці Катерини Великої по відношенню до сусідньої суперниці Персії та Французької революції, асценденція нової монархії в Персії, представленої династією Каджар, не одразу призвела до тісніших відносин між ними, крім наукової місії Росії лікарі Жан-Гійом Брюг'єр та Гійом Антуан Олів'є. Однак у 1804 р. Все змінилося, коли Фат-Алі Шах Каджар попросив Наполеона допомогти йому відновити Грузію, яка управлялася Персією протягом століть і була частиною її цілісних областей, але була захоплена і анексована Імперською Росією. Наполеон вважав, що тісніші зв'язки з Персією можуть полегшити поразку Росії та відкрити шлях і до Індії.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZpTDBkaGNtUmhibVZmU21GMVltVnlkRjlLYjNWaGJtbHVMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFIWVhKa1lXNWxYMHBoZFdKbGNuUmZTbTkxWVc1cGJpNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Після перемоги в Аустерліці в 1805 р. Наполеону вдалося створити недовговічний франко-османський союз і франко-перський союз, оформлений у Договорі Фінкенштейна 1807 р., А Персія та Росія вже три роки перебували в російсько-перській війні (1804—1813), щоб отримати стратегічну підтримку в його боротьбі проти Російської імперії.
Договір включав французьку підтримку Персії відновити втрачені території, що складалися з Грузії та інших територій Кавказу, які були окуповані Росією до того часу, обіцяючи діяти так, що Росія здасть цю територію. В обмін Персія мала боротися з Великою Британією і дозволити Франції перетнути перську територію, щоб врешті дістатися до Індії.
Зміни в політичній атмосфері, що ознаменували мир між Францією та Росією за Тильзітським договором, змусили союз втратити мотивацію. Тривала російсько-перська війна (1804—1813 рр.), Незважаючи на кілька успіхів, що частково вплинули завдяки початковій французькій допомозі, врешті-решт у поєднанні з Тильзітським договором призвела до катастрофи для Персії, оскільки вона не тільки була змушена визнати російський сюзеренітет над Грузією, Своєю власною землею, якою вона керувала століттями, але вона також сприяла поступці Дагестану і більшості того, що сьогодні є Азербайджаном з Росією, серед інших умов Договору про Гулістан .
Французькі плани в Єгипті
Наполеон намагався встановити рішучу французьку присутність в Азії, вперше розпочавши свою єгипетську кампанію в 1798 р. Він хотів встановити французьку присутність на Близькому Сході, а потім планував здійснити стикування з Тіппу Сахібом в Індії проти англійців. Наполеон запевнив Директорію, що «щойно він завоював Єгипет, він налагодить відносини з індійськими князями і разом з ними нападе на англійців у їхніх володіннях». Згідно з доповіддю Талейрана 13 лютого 1798 року: «Окупувавши і укріпивши Єгипет, ми відправимо війська з 15 000 чоловіків із Суеца в Індію, щоб об'єднати сили Типу-Сабіба і прогнати англійців». Директорія, хоч і стурбована масштабами і витратами підприємства, погодилася, щоб популярний генерал відсутній у центрі влади.
Торговельна, релігійна та військова експансія (16-18 століття)
Ранньомодерні контакти зі Східною Азією (1527-)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek15TDFOaGFXeHBibWRmYzJocGNGOXVaV0Z5WDBwaGRtRmZiR0ZmUjNKaGJtUmxYMmx1WDFaaGJHeGhjbVJmUVhSc1lYTmZNVFUwTnk1cWNHY3ZNakl3Y0hndFUyRnBiR2x1WjE5emFHbHdYMjVsWVhKZlNtRjJZVjlzWVY5SGNtRnVaR1ZmYVc1ZlZtRnNiR0Z5WkY5QmRHeGhjMTh4TlRRM0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxpTDBkMWFXeHNZWFZ0WlY5Q2NtOTFjMk52Ymk1ZlYyOXliR1JmWTJoaGNuUWxNa05mZDJocFkyaGZhVzVqYkhWa1pYTmZRVzFsY21sallWOWhibVJmWVY5c1lYSm5aVjlVWlhKeVlWOUtZWFpoWHlVeU9FRjFjM1J5WVd4cFlTVXlPUzVmU0UxZk5EWXVYMUJQVWxSUFRFRk9YMEZVVEVGVFgyRnVaRjlPUVZWVVNVTkJURjlCVEUxQlRrRkRMbDlHY21GdVkyVWxNa05mTVRVME15NXFjR2N2TWpJd2NIZ3RSM1ZwYkd4aGRXMWxYMEp5YjNWelkyOXVMbDlYYjNKc1pGOWphR0Z5ZENVeVExOTNhR2xqYUY5cGJtTnNkV1JsYzE5QmJXVnlhV05oWDJGdVpGOWhYMnhoY21kbFgxUmxjbkpoWDBwaGRtRmZKVEk0UVhWemRISmhiR2xoSlRJNUxsOUlUVjgwTmk1ZlVFOVNWRTlNUVU1ZlFWUk1RVk5mWVc1a1gwNUJWVlJKUTBGTVgwRk1UVUZPUVVNdVgwWnlZVzVqWlNVeVExOHhOVFF6TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Франція почала торгувати зі Східною Азією з початку 16 століття. У 1526 році матрос з Онфлера на ім'я П'єр Коней відплив до Суматри. Він втратив свій корабель на зворотній нозі між Африкою та Мадагаскаром, де екіпаж був ув'язнений португальцями. У липні 1527 року французький нормандський торговий корабель з Руану записується португальцем Жоао де Барросом, який прибув до індійського міста Діу. Наступного року в Діу також прибув корабель під Жаном де Брейлі, але цього разу захопили португальці.
У 1529 році Жан Парментьє, плаваючи з Сакре і Пенсі, дістався до Суматри. Після повернення експедиція спровокувала розробку карт Діппе, вплинувши на роботу картографів Діппе, таких як Жан Ротц.
Після португальських та іспанських набігів в Азію після 1500 року, кілька французів брали участь у заходах католицьких релігійних орденів у цих країнах протягом 16 століття. Перший випадок відносин Франції та Таїланду стався за свідченням єзуїта Джованні П'єтро Маффея, коли близько 1550 року французький францисканець Бонферр, почувши про велике царство пегуанців і сіамців на Сході, вирушив на португальському кораблі з Гоа до Косме (Пегу), де три роки проповідував Євангеліє, але без жодного результату.
Франсуа Пірард та Франсуа Мартін (1601—1611)
У грудні 1600 р. Було створено компанію через асоціацію Сен-Мало, Лаваль та Вітре для торгівлі з молукками та Японією. Два кораблі, Круасан і Корбін, були відправлені навколо мису в травні 1601 року. Один був розбитий на Мальдівах, що призвело до пригоди Франсуа Пірара де Лаваля, якому вдалося повернутися до Франції в 1611 році. Другий корабель, що перевозив Франсуа Мартіна де Вітре, дістався до Цейлону і торгував з Ахе в Суматрі, але був захоплений голландцями на зворотній нозі на мисі Фіністерре. Франсуа Мартін де Вітре був першим французом, який написав розповідь про подорожі на Далекий Схід у 1604 році на прохання Генріха IV, і з цього часу були опубліковані численні рахунки по Азії.
З 1604 по 1609 рік, після повернення Франсуа Мартіна де Вітре, Генріх IV розвинув сильний ентузіазм до торгівлі з Азією та спробував створити французьку Східно-Індійську компанію за зразком Англії та Нідерландів. 1 червня 1604 р. Він видав патентні листи на торговців Dieppe для створення компанії «Діппе», надавши їм ексклюзивні права на азійську торгівлю протягом 15 років, але жодне судно фактично не було відправлено. У 1606 році Анрі де Фейнес виїхав до Китаю, який став першим відвідувачем француза. У 1609 р. Інший авантюрист, П'єр-Олів'є Малхербе, повернувся з кругообігу і повідомив Генріху IV про свої пригоди. Він відвідав Китай, а в Індії мав зустріч з Акбаром.
На місіонерському фронті Ніколя Тріго відновив відносини між Францією та Китаєм, коли він покинув Європу, щоб зробити місіонерську роботу в Азії близько 1610 року, зрештою прибувши до Нанкін, Китай у 1611 році.
Хасекура Цуненага (1615)
Французько-японські відносини почалися в 1615 році, коли Хасекура Цунегага, японський самурай і посол, посланий до Риму Датою Масамуном, висадився в Сен-Тропе на кілька днів. У 1636 році Гійом Курте, французький священик- домініканець, відповів би, коли ступив у Японію. Він проник у Японію підпільно, проти заборони християнства 1613 року. 29 вересня 1637 р. Його спіймали, катували та померли в Нагасакі.
Компанія Молукків (1615)
У 1615 р. Регент Марі де Медікіс включив купців Діппе та інших гавань, щоб заснувати Компанію Молукк . У 1616 р. Дві експедиції були пов'язані з Азією від Онфлера в Нормандії: три кораблі виїхали до Індії, а два кораблі — до Бантама . Одне судно повернулося з Бантама в 1617 році з невеликим вантажем і листами голландців, що виражають їхню неприязнь до французьких кораблів в Ост-Індії . Також у 1616 році два кораблі були відправлені зі Сен-Мало на Яву . Одного захопили голландці, але другий дістав згоду від правителя Пондичеррі побудувати там фортецю і фабрику, і повернувся з багатим вантажем.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekprTDBac1pXVjBYMjltWDAxdmJuUnRiM0psYm1ONVgyeGxaRjlpZVY5QmRXZDFjM1JwYmw5a1pWOUNaV0YxYkdsbGRWOHhOakU1WHpFMk1qSXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVVpzWldWMFgyOW1YMDF2Ym5SdGIzSmxibU41WDJ4bFpGOWllVjlCZFdkMWMzUnBibDlrWlY5Q1pXRjFiR2xsZFY4eE5qRTVYekUyTWpJdWFuQm4uanBn.jpg)
У 1619 р. З Гонфлера для боротьби з голландцями на Далекому Сході була відправлена збройна експедиція, складена з трьох кораблів (275 екіпажів, 106 гармат) під назвою «Флот Монморансі» при генералі Августина де Болье . Вони зіткнулися з голландським флотом біля Суматри. Один корабель був захоплений, інший залишився в Азії для внутрішньодержавної торгівлі, а третій повернувся до Ле-Гавра в 1622 році. У 1624 р. Договором про Компієн Рішельє дістав, що голландці перестануть воювати з французами на Сході. Однак Ісаак де Разіллі прокоментував:
Що стосується Азії та Східної Індії, то сподівання на посадку колоній немає, оскільки шлях занадто довгий, а іспанці та голландці занадто сильні, щоб пережити це.— , 1625.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZsTDBwbFlXNWZaR1ZmVkdnbFF6TWxRVGwyWlc1dmRGOGxNamd4TmpZMEpUSTVMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFLWldGdVgyUmxYMVJvSlVNekpVRTVkbVZ1YjNSZkpUSTRNVFkyTkNVeU9TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Однак торгівля розвивалася далі, завдяки діяльності таких людей, як Жан де Тевено та Жан-Батист Таверньє в Азії 17 століття. Жиль де Регімонт в 1630 році подорожував до Персії та Індії, а в 1632 році повернувся з багатим вантажем. Він створив торгову компанію в Діппе в 1633 році і щороку відправляв кораблі до Індійського океану .
У 1638 р. Матрос Анфлер П'єр Бертело, після того як став кармелітом в Гоа в місії Франциска Ксав'є, був замучений в Асесі.
Розширення за Людовіка XIV
Франція прийняла більш структурований підхід до своєї експансії в Азії протягом 17 століття під час правління Людовіка XIV, в організованій спробі створити меркантильну імперію, взявши частку прибуткового ринку Індійського океану . У релігійному плані Паризьке товариство закордонних місій було утворене з 1658 року з метою забезпечення місіонерської роботи в основному в Азії, під французьким контролем. Незабаром у 1664 році була створена французька Ост-Індійська компанія.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhtTDBGMVpHbGxibU5sWDNkcGRHaGZUbUZ5WVdrbE1rTmZNVFk0TlMweE1DMHhPRjhsTWpoaUpUSTVMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFCZFdScFpXNWpaVjkzYVhSb1gwNWhjbUZwSlRKRFh6RTJPRFV0TVRBdE1UaGZKVEk0WWlVeU9TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
У 1664 році на Мадагаскар була відправлена місія під Франсуа Кароном, яка раніше була на службі голландської Ост-Індської компанії . Місія на Мадагаскарі зазнала невдачі, але незабаром Карону вдалося заснувати французькі форпости в Сураті (1668 р.) Та Масуліпатамі (1669 р.) В Індії; Карон став «комісаром» у Пондічеррі (1668—1672). Французька Східно-Індійська компанія створила торговий центр в Пондічеррі в 1673 році. Цей форпост зрештою став головним французьким поселенням в Індії.
У 1672 році Карон допоміг очолити французькі сили на Цейлоні, де захопили стратегічну бухту в Трінкомалі та Сент-Томе (також відомий як Meilâpûr) на узбережжі Короманделя . Однак його військові успіхи були нетривалими. Французи були вигнані, поки Карон рухався до Європи в 1673 році.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemswTDBOaGNuUmxYMnhoWDNCc2RYTmZaMlZ1WlhKaGJHVmZaWFJmY1hWcFgyTnZiWEJ5Wlc1a1gyeGhYME5vYVc1bEpUSkRYMnhoWDFSaGNuUmhjbWxsWDBOb2FXNXZhWE5sSlRKRFgyVjBYMnhsWDFSb2FXSmxkRjhsTWpneE56TTBKVEk1TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxRFlYSjBaVjlzWVY5d2JIVnpYMmRsYm1WeVlXeGxYMlYwWDNGMWFWOWpiMjF3Y21WdVpGOXNZVjlEYUdsdVpTVXlRMTlzWVY5VVlYSjBZWEpwWlY5RGFHbHViMmx6WlNVeVExOWxkRjlzWlY5VWFHbGlaWFJmSlRJNE1UY3pOQ1V5T1M1cWNHYz0uanBn.jpg)
Під час правління Людовика XIV Франція ще більше розвинула відносини Франції та Таїланду і направила численні посольства до Сіаму на чолі з Шевальє де Шомон у 1685 р. Та пізніше Саймоном де ла Лубером у 1687 р., Поки французькі війська не були витіснені з країни після облоги 1688 р. Бангкока . Приблизно в той же час Франція брала активну участь у місіях єзуїтів в Китаї, коли Людовик XIV направив у 1685 р. Місію з п'яти єзуїтських «математиків» до Китаю, намагаючись порушити перевагу португальців: Жан де Фонтені (1643—1710), Йоахім Буве (1656—1730), Жан-Франсуа Гербійон (1654–1707), Луї Ле Конт (1655—1728) та Клод де Вісделу (1656—1737). Поки французькі єзуїти були знайдені при дворі імператора Маньчжурського канцзи в Китаї, до 1684 р. Луї прийняв візит китайського єзуїта Майкла Шен Фу-Цунг Крім того, через кілька років у нього при дворі був китайський бібліотекар і перекладач — Аркадіо Хуан .
Людовик XV / Людовик XVI
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxtTDBaeVpXNWphRjlKYm1ScFlWOHhOelF4TFRFM05UUXVjRzVuTHpJeU1IQjRMVVp5Wlc1amFGOUpibVJwWVY4eE56UXhMVEUzTlRRdWNHNW4ucG5n.png)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelkwTDFOMVptWnlaVzVmYldWbGRHbHVaMTkzYVhSb1gwaGhhV1JsY2w5QmJHa2xNa05mTWpaZmFuVnNlVjh4TnpneVgyVnVaM0poZG1Wa1gySjVYMHBmUWw5TmIzSnlaWFJmTVRjNE9TNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RVM1ZtWm5KbGJsOXRaV1YwYVc1blgzZHBkR2hmU0dGcFpHVnlYMEZzYVNVeVExOHlObDlxZFd4NVh6RTNPREpmWlc1bmNtRjJaV1JmWW5sZlNsOUNYMDF2Y25KbGRGOHhOemc1TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Після цих перших досвіду Франція взяла активнішу роль в Азії від своєї бази в Індії. Франція змогла встановити початки комерційної та територіальної імперії в Індії, що призвело до утворення Французької Індії . Для посилення впливу Франції та протидії британським зусиллям на країні були створені активні франко-індійські союзи . Суфрен відіграв значну роль у підтримці французької військово-морської влади в Індійському океані . Відносини Бірма-Франція розпочалися в 1727 р. Підходами Йозефа Франсуа Дуплекса, а в 1729 р. Було зафіксовано будівництвом верфі в місті Сіріям . Франція союзувалася з людьми Пн та брала участь у конфлікті Бурман-Мон в 1751—1756 рр. При Сюр де Бруно та П'єрі де Мілард .
Географічна розвідка Азії була розширена завдяки зусиллям Бугенвіля та Ла-Перуза.
Слідом за розвитком відносин між Францією та В'єтнамом шляхом ранньої торгівлі та релігійних контактів, Франція військово втрутилася у В'єтнам наприкінці 18 століття завдяки французькій допомозі Нгуїну Анху під керівництвом пані Піньє де Беейна.
Таким чином, Франції вдалося завоювати сильні позиції в Південній Азії та Південно-Східній Азії, але ці зусилля були повалені, по суті, наслідками французької революції та наполеонівських війн .
Розвивалася також торгівля, діяльність людей, таких як П'єр Пуавре, які мали справу з В'єтнамом з 1720-х років.
Азія у французькому мистецтві XVII—XVIII ст
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekl6TDBNdVgzWmhibDlNYjI5ZlUzVnNkR0Z1WlM1cWNHY3ZNakl3Y0hndFF5NWZkbUZ1WDB4dmIxOVRkV3gwWVc1bExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Відкриття Азії призвело до сильного культурного інтересу до азійського мистецтва. Франція особливо виробила смак до художніх форм, що випливають із китайського мистецтва та оповіді, що називаються Chinoiserie, а також до турецьких сцен, званих Turquerie . Французька текстильна промисловість також зазнала сильного впливу азійського стилю з розвитком промисловості шовку та гобелену . У Франції за правління Генріха IV П'єром Дюпоном, який повертався з Леванта, був розроблений килимовий індустріальний килимок (в образі Туреччини) і особливо піднявся на чільне місце під час правління Людовіка XIV . Tapis de Savonnerie особливо ілюструє цю традицію («чудові килими Savonnerie, які довго кинулися в килими Туреччини, а згодом далеко перевершили їх») яка була додатково пристосована до місцевого смаку і розвивалася з килимами Гобелінів. Ця традиція поширилася і на Велику Британію, де вона відродила британську килимову промисловість у 18 столітті.
Азійські починання Наполеона
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekV6TDBwbFlXNHRSbkpoYmlWRE15VkJOMjlwYzE5QmJHeGhjbVF1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFVwbFlXNHRSbkpoYmlWRE15VkJOMjlwYzE5QmJHeGhjbVF1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
На короткий період (1806—1815) Франція мала інтенсивну роль в Індонезії, оскільки Нідерланди стали провінцією Франції. Острови Ява та Балі, таким чином, контактували з франко-голландською адміністрацією. Наполеон підбирав нового генерал-губернатора, «залізного маршала» Віллема Дандельса, відправляв кораблі та війська для посилення Ост-Індії проти британських атак, а військові укріплення були побудовані по довжині Яви. У 1808 р. Між новою адміністрацією та балійським королем Бадунга було підписано союзний договір, щоб забезпечити робітників та солдатів для франко-голландських оборонних зусиль, але Ява потрапила до англійців у 1811 році, і угода не була виконана.
Після наполеонівської ери деякі колишні солдати Наполеона залишили Францію як найманці в азійських країнах. Один з них Жан-Франсуа Аллард, став керівником європейського офіцерського корпусу в Пенджабі, на службі в Махарадже Ранджіт Сінгх . Інший найманець Ранджит Сингх, Клод Огюст Суд був одним з перших учнів Кушанской карбування, чия монета-змальовувати книги на виставці в Британському музеї.
Колоніальна ера
Через свою поразку в Наполеонівських війнах Франція втратила більшість своїх колоніальних володінь, але 19 століття принесла епоху промислової революції, поєднану з європейським експансіонізмом, завдяки якій Франція заново розширюється, утворюючи другу колоніальну імперію в Азії.
Французький Індокитай
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJqTDBaeVpXNWphRjl6YjJ4a2FXVnljMTlwYmw5MGFHVmZWRzl1YTJsdVgyTnBjbU5oWHpFNE9UQXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVVp5Wlc1amFGOXpiMnhrYVdWeWMxOXBibDkwYUdWZlZHOXVhMmx1WDJOcGNtTmhYekU0T1RBdWFuQm4uanBn.jpg)
У 1820-х роках Франція намагалася відновити контакти з В'єтнамом . 12 січня 1825 року посольство під керівництвом капітана Іячінте де Бугенвіль намагалося домогтися зустрічі з імператором Міном Менгом, але не вдалося. Натомість християнські місіонери переправлялися на берег в особі отця Регрео з Паризького товариства закордонних місій . Ці дії спричинили переслідування Міна Менґна проти християнства. Використовуючи ці переслідування як привід, у 1843 р. Міністр закордонних справ Франції Франсуа Гізо направив флот на Схід під адміралом Жаном-Батистом Сесілем та капітаном Чарнером разом із дипломатом Лагреном . Цей крок відповідав на успіхи англійців у Китаї в 1842 р., І Франція сподівалася врівноважити ці успіхи, доступивши до Китаю з півдня. Однак приводом було підтримка британських зусиль у Китаї та боротьба з переслідуванням французьких місіонерів у В'єтнамі. Нові релігійні переслідування знову спричинили кампанію Кочинщини (1858—1862), що ознаменувало реальний початок територіальної експансії у В'єтнамі.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5tTDAxaGNGOXZabDlUYVdGdFh5VXlPSFJsY25KcGRHOXlhV0ZzWDJObGMzTnBiMjV6SlRJNUxuTjJaeTh5TWpCd2VDMU5ZWEJmYjJaZlUybGhiVjhsTWpoMFpYSnlhWFJ2Y21saGJGOWpaWE56YVc5dWN5VXlPUzV6ZG1jdWNHNW4ucG5n.png)
Тоді Північний В'єтнам суперечив Китаю, що призвело до кампанії Тонкіна (1883—1886) та перемоги французів у китайсько-французькій війні (1884—1885). Франція також розширилася на захід від своєї в'єтнамської бази, щоб суперечити територію з Сіамом, що призвело до франко-сіамської війни в 1893 році. Французький Індокитай був утворений у жовтні 1887 р. З Аннама, Тонкіна, Кочінчини (які разом утворюють сучасний В'єтнам), а Королівство Камбоджа та Лаос було додано після франко-сіамської війни.
Китайські кампанії
Франція кілька разів втручалася в Китай разом з іншими західними державами, щоб розширити там західний вплив. Франція брала активну участь у Другій опійній війні 1860 року, також використовуючи релігійні переслідування як привід. У 1900 р. Повстання боксерів призвело до масової французької та західної інтервенції.
Корея
Франція також мала роль інтервенціоністів у північно-східній Азії протягом другої половини 19 століття.
У Кореї релігійні переслідування знову мотивували Французьку кампанію проти Кореї 1866 року. Хоча територіальних здобутків не було, ці події прогресивно призвели б до відкриття «королівства-відлюдників» для решти світу.
Японія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekU1TDBaeVpXNWphRjlOYVd4cGRHRnllVjlCWkhacGMyOXljMTlLZFd4bGMxOUNjblZ1WlhSZllXNWtYMHBoY0dGdVpYTmxYMEZzYkdsbGMxOUNiM05vYVc1ZlYyRnlYekU0TmpndE1UZzJPUzV3Ym1jdk1qSXdjSGd0Um5KbGJtTm9YMDFwYkdsMFlYSjVYMEZrZG1semIzSnpYMHAxYkdWelgwSnlkVzVsZEY5aGJtUmZTbUZ3WVc1bGMyVmZRV3hzYVdWelgwSnZjMmhwYmw5WFlYSmZNVGcyT0MweE9EWTVMbkJ1Wnc9PS5wbmc=.png)
У Японії Франція відіграла ключову роль у боротьбі проти іноземних сил та підтримці шогунату пізнього Токугава . У 1863–64 рр. Франція вела боротьбу проти сил під час бомбардування Шимоносекі . У 1867 році Наполеон III надіслав французьку військову місію до Японії для підтримки шгуна . Французькі солдати, такі як Жуль Брюне, навіть воювали на боці шгуна проти проімперських сил під час війни в Бошині.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemd3TDB4aGRYUnlaV05mY21WcGJtVmZaR1ZmYW05cFpWOGxNamh3YjNOMFpYSWxNamxmTVRnNU1pNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RUR0YxZEhKbFkxOXlaV2x1WlY5a1pWOXFiMmxsWHlVeU9IQnZjM1JsY2lVeU9WOHhPRGt5TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Незважаючи на те, що шгун зазнав поразки у війні Бошина, Франція продовжувала брати активну роль у підтримці японських військових через місію 1872—1880, місію 1884–89, місію 1918—199 років і відіграла ключову роль у розвитку Імперський ВМС Японії з місією Еміля Бертіна.
Азія у французькому мистецтві XIX століття
Азія вплинула на західних авторів, а особливо на французьких, у художній школі, відомій як орієнталізм. Азійські сцени, як правило, зображувались ідеалістично та нахабно. На імпресіонізм також сильно вплинула яскравість японського живопису через японство. Французька література також сильно вплинула на Азію, як у творах П'єра Лоті.
Деколонізація та сучасна співпраця
20 століття ознаменувалося французькими труднощами під час Другої світової війни та подальшою загальною деколонізацією . Зокрема, війна Індокитаю (1946—1954) поклала кінець французькій військовій присутності на південному сході Азії.
Відтоді контакти відновились, і Франція залишається сильним економічним партнером для азійських країн. Французький експорт включає ядерні енергетичні технології, передові транспортні технології, такі як Airbus або TGV, продовольчі товари та споживчу промисловість. Азія, у свою чергу, знаходить у Франції сприйнятливий ринок своїх вироблених товарів.
Галерея
Див. також
- Хронологія європейського дослідження Азії
Примітки та посилання
- , The Invasion of Europe by the Barbarians, lecture IX (e-text) [Архівовано 14 лютого 2009 у Wayback Machine.]
- [1] [Архівовано 26 грудня 2019 у Wayback Machine.] A history of the Alans in the West by Bernard S. Bachrach p. 66
- [2] [Архівовано 24 грудня 2019 у Wayback Machine.] Encyclopedia of the Middle Ages by André Vauchez, Richard Barrie Dobson, Michael Lapidge p. 18
- Fletcher, p. 53
- [3] [Архівовано 25 грудня 2019 у Wayback Machine.] Heck, p. 172
- [4] [Архівовано 27 грудня 2019 у Wayback Machine.] Shalem, pp. 94–95
- [5] [Архівовано 30 грудня 2019 у Wayback Machine.] Carolingian Chronicles by Bernhard Walter Scholz, p. 16
- [6] [Архівовано 31 грудня 2019 у Wayback Machine.] Kann, p. 62
- Miller, p. 2
- [7] [Архівовано 27 грудня 2019 у Wayback Machine.] Merriman, p. 133
- A New General Biographical Dictionary, Volume III by Hugh James Rose
- Lamb, p. 228
- The Cambridge History of Islam, p. 328
- Merriman, p. 132
- RELATIONS WITH PERSIA TO 1789. Архів оригіналу за 2 квітня 2015. Процитовано 22 березня 2015.
- [8] [Архівовано 6 грудня 2019 у Wayback Machine.] «The Islamic World in decline» by Martin Sicker p. 97
- John F. Baddeley. «The Russian Conquest of the Caucasus». Longman, Green and Co., London: 1908, p. 90
- Butler's Lives of the Saints by Alban Butler, Paul Burns, p. 259
- ; Kley, Edwin J. Van (1998). Asia in the Making of Europe. Т. Volume III: A Century of Advance. University of Chicago Press. с. 93—94. ISBN . Архів оригіналу за 3 липня 2019. Процитовано 9 грудня 2019.
- Dodwell, H. H., ред. (1933). The Cambridge History of the British Empire. Т. Volume IV: British India, 1497—1858. Cambridge University Press. с. 61. Архів оригіналу за 22 травня 2020. Процитовано 27 січня 2020.(англ.) Наведено за англійською вікіпедією.
- [9] [Архівовано 24 грудня 2019 у Wayback Machine.] Shipwrecks of Madagascar Pierre Van Den Boogaerde p. 115
- Divine aporia: postmodern conversations about the other by John Charles Hawley p. 205
- Colbert, Mercantilism, and the French Quest for Asian Trade by Ames, Glenn J. Northern Illinois University Press
- Pope, George Uglow. (1880). A Text-book of Indian History, p. 266
- Frazer, Robert Watson. (1896). British India, p. 42
- Eastern Magnificence and European Ingenuity: Clocks of Late Imperial China — p. 182 by Catherine Pagani (2001)
- The Meeting of Eastern and Western Art p. 98 by Michael Sullivan (1989)
- Barnes, Linda L. (2005) Needles, Herbs, Gods, and Ghosts: China, Healing, and the West to 1848 Harvard University Press , p. 85
- Mungello, David E. (2005) The Great Encounter of China and the West, 1500—1800 Rowman & Littlefield , p. 125
- Europe and Burma: A Study of European Relations with Burma- p. 62 by Daniel George Edward Hall — 1945: «Dupleix promised them men and munitions, but before deciding how far to commit himself he sent over his agent, the Sieur de Bruno, to Pegu».
- Findlay, Ronald and O'Rourke, Kevin H. (2007) Power and Plenty: Trade, War, and the World Economy in the Second Millennium
- Paris as it was and as it is, or, A sketch of the French capital by p. 512
- The Industry of Nations London Exhibition of 1851 ,
- Sloan's Architecture — The Late Georgian Period by Samuel Sloan p. 114
- Hanna, p. 44
- Hanna, p. 45
- Hanna, pp. 45-47
- [10] [Архівовано 27 грудня 2019 у Wayback Machine.] Sikh art and literature by Kerry Brown p. 43
- [11] [Архівовано 23 грудня 2019 у Wayback Machine.] The Vietnamese Response to French Intervention, 1862—1874 p. 27
- Chapuis, The Last Emperors, p. 4
- Tucker, p. 27
- French policy in Japan during the closing years of the Tokugawa regime by Meron Medzini p. 125
- [12] [Архівовано 30 грудня 2019 у Wayback Machine.] Naval warfare, 1815—1914 Lawrence Sondhaus p. 150
- [13] [Архівовано 25 грудня 2019 у Wayback Machine.] The Vietnam War Mitchell K. Hall p. 6
Бібліографія
- Boardman, John The Diffusion of Classical Art in Antiquity, Princeton, 1993
- Бутін, Еме та Елізабет Емері, ред. «Культурний обмін та творча ідентичність: Франція / Азія в ХІХ — на початку ХХ століття», L'Esprit Créateur, Міжнародний квартал французьких та франкофонних досліджень, том 56, № 3, осінь 2016,
- Коттерелл, Артур. Західна держава в Азії: її повільне піднесення та швидке падіння, 1415—1999 (John Wiley & Sons, 2010).
- Флетчер, Річард, 2004, Хрест і півмісяць, Книги пінгвінів,
- Ханна, Віллард А. (2004). Балійські хроніки Периплус, Сінгапур.
- Мерріман, Роджер Бігелоу. Сулейман Прекрасний 1520—1566 ЧИТАТИ КНИГИ, 2007
- Міллер, Вільям. Османська імперія та її наступники, 1801—1927 рр., 1966
- Ягня, Гарольд. Сулейман Прекрасний — Султан Сходу ЧИТАЙТЕ КНИГИ, 2008
- Лі, Роберт. Франція та експлуатація Китаю, 1885—1901: Дослідження економічного імперіалізму (Гонконг: Oxford University Press, 1989).
- МакАбе, Іна Багдянце 2008 р. Східність у ранньомодерній Франції Берг
- O'Callaghan, Джозеф Ф. Історія середньовічної Іспанії Cornell University Press, 1983
- Старостіна, Наталія. «Інженерія імперії образів: будівництво залізниць в Азії до Великої війни». Southeast East Review of Asian Studies 31 (2009): 181—206.
- Такер, Спенсер В. В'єтнамська преса університету Кентуккі (1999).
- Французькі та франкофонні дослідження, том 21, 2017 — Випуск 1: Франція-Азія .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Vidnosini Franciyi ta Aziyi ohoplyuyut period ponad dva tisyacholittya pochinayuchi z 6 stolittya do n E Zi stvorennyam Marselya grekami z Maloyi Aziyi ta prodovzhuyuchi v III stolitti do n e z golijskimi vtorgnennyami v Malu Aziyu shob utvoriti korolivstvo Galaciya i Frankski hrestonosci sho utvoryuyut hrestonosni derzhavi Z tih rannih vzayemodij Franciya mala bagatu istoriyu kontaktiv z azijskim kontinentom Vidnosini mizh Franciyeyu ta Aziyeyu ohoplyuyut period ponad dva tisyacholittya AntichnistKratec Vix importnij greckij posudovij zavod sho syagav blizko 500 r Do n e svidchit pro torgovi birzhi cogo periodu Finikijci mali rannyu prisutnist navkolo Marselya na pivdni Franciyi Tam znajdeni finikijski napisi Najdavnishe misto Franciyi Marsel bulo oficijno zasnovane v 600 r Do n e grekami z Maloyi Aziyi mista Fokeya pro sho zgaduyut Fukididi Kniga 1 13 Strabon Afinej ta Yustin yak torgovij port pid nazvoyu Massalia Massaliya Ci shidni greki vstanovleni na berezi pivdnya Franciyi buli v tisnih stosunkah z keltskimi zhitelyami Franciyi a greckij vpliv i artefakti pronikali na pivnich po dolini Rona Misce Viks na pivnochi Burgundiyi stalo aktivnim torgovim centrom mizh grekami ta tubilcyami pro sho svidchit vidkrittya greckih artefaktiv togo periodu Zreshtoyu materinske misto Fokeya bulo b znishene persami v 545 r Do n e sho she bilshe posililo pereselennya fokejciv do yih poselen Zahidnogo Seredzemnomor ya Naselennya zmishuyutsya stayuchi napivgreckimi ta napivkorinnimi Torgovelni zv yazki buli velikimi zalizo pryanoshi pshenicya ta rabi a olovo importuvalosya do Marselya za kordon z Kornuolla Grecki poselennya dozvolyali kulturnu vzayemodiyu mizh grekami ta keltami zokrema spriyali rozvitku miskogo sposobu zhittya na keltskih zemlyah kontaktah iz skladnimi greckimi metodami a takozh regulyarnij torgivli na shodi zahodi Torgivlya nadzemnoyu torgivleyu z keltskimi krayinami znizilasya blizko 500 ale problemi vinikli pislya zakinchennya civilizaciyi Halstata Roztashuvannya Galatiyi v Anatoliyi Umirayucha Galiya davnorimska kopiya marmuru vtrachenoyi davnogreckoyi statuyi yaka yak vvazhalosya vikonana v bronzi zamovlena Attalom I z Pergamonu deyakij chas mizh 230 i 220 rr Do n e shob vshanuvati jogo peremogu nad Galatami sho takozh nazivayetsya Gallo Graeci Cherez demografichnij tisk senonski gali viyihali z Centralnoyi Franciyi pid Brennom shob zvilniti Rim u bitvi za Alliyu c 390 r Do n Ekspansiya trivala na shid v Egejskij svit z velicheznoyu migraciyeyu shidnih Gallij sho z yavilisya v Frakiyi na pivnich vid Greciyi v 281 r Do n e v gallskomu vtorgnenni na Balkani spriyayuchi nespokijnomu pravlinnyu Diadochi pislya Oleksandra Velikogo Chastina vtorgnennya perejshla na Anatoliyu i vreshti oselilasya v rajoni yakij otrimav nazvu yih imeni Galatiya Okupanti na choli z Leonoriyem ta Lutariyem priyihali na zaproshennya Nikomeda I Vifinijskogo yakij potrebuvav dopomogi v dinastichnij borotbi proti brata Zipoita II Tri plemena perejshli z Frakiyi v Malu Aziyu Voni nalichuvali blizko 10 000 bojovih cholovikiv i priblizno stilki zh zhinok i ditej podilenih na tri plemena Trokmi Tolistobogiyu i Tektoseansi z rajonu Tuluzi na pivdni Franciyi Zreshtoyu voni buli peremozheni Selevkidskim carem Antiohiyem I u bitvi de sloni Selevkidskoyi vijni shokuvali keltiv Hocha impuls vtorgnennya porushuvavsya Galativ azh niyak ne vinishuvali Natomist migraciya prizvela do vstanovlennya dovgovichnoyi keltskoyi teritoriyi v centralnij Anatoliyi yaka vklyuchala shidnu chastinu starodavnoyi Frigiyi teritoriyu yaka stala nazivatisya Galatiyeyu Tam voni vreshti resht oselilisya i zmicnivshis svizhimi priyednannyami togo zh klanu z Yevropi voni zdolali Vifiniyu ta pidtrimali sebe grabuyuchi susidni krayini U 189 r Do n e Rim vidpraviv Gneya Manliya Vulso v ekspediciyu proti galativ Vin peremig yih Vidteper Galatiya panuvala v Rimi cherez regionalnih praviteliv z 189 r Do n e Hristiyanstvo pislya jogo poyavi v Blizkoshidnij chastini Aziyi tradicijno bulo zaprovadzheno Mariyeyu Marfoyu Lazarom ta deyakimi suputnikami yakih vignali z peresliduvan zi Svyatoyi Zemli Voni projshli Seredzemnomor ya u krihkomu chovni bez ni kerma ni shogli i prizemlilisya v Sajntes Mari de lya Mer poblizu Arlya v 40 roci nashoyi eri Provansalska tradiciya nazivaye Lazarya pershim yepiskopom Marselya todi yak Marta nibito prodovzhuvala priborkuvati strashnogo zvira v susidnomu Taraskoni Palomniki vidvidali yih grobnici v abatstvi Vezelaj u Burgundiyi V abatstvi Trijci u Vendomi yak kazhut u filakteri mistivsya sloza prolita Isusom bilya grobu Lazarya Sobor Avtuna nedaleko prisvyachenij Lazaru yak svyatomu Lazare Galo rimskij hristiyanskij sarkofag Rinye le Frank Ajn kinec IV st Muzej Luvra Pershi pismovi zapisi hristiyan u Franciyi datuyutsya II stolittyam koli Irinej detalno rozpoviv pro zagibel dev yanostorichnogo yepiskopa Potina Lugdunskogo Liona ta inshih muchenikiv 177 roku peresliduvannya v Lioni U 496 r Remigij hrestiv Hlodviga I yakij perejshov vid yazichnictva do katolicizmu Hlodvig I vvazhayetsya zasnovnikom Franciyi zrobiv sebe soyuznikom i zahisnikom papstva ta jogo perevazhno katolickih piddanih Na pochatku V stolittya rizni azijski kochovi plemena iranskogo pohodzhennya osoblivo tajfali ta sarmati buli zaseleni rimlyanami v Galliyi yak koloniyi Voni oselilisya v regionah Akvitaniyi ta Puatu yaki v odin moment navit u 6 stolitti nazivali Tifaliyeyu abo Tejfaliyeyu Teofalgikus zalishivshis toponimami takimi yak Tiff Deyaki sarmati takozh buli poseleni v rajoni Rodez Velaj Z 414 r Alani yaki soyuzuvalis a potim rozluchilisya z vestgotami uklali ugodu z rimlyanami yaka dozvolila yim oselitisya v rajoni mizh Tuluzoyu ta Seredzemnomor yam de voni vidigravali oboronnu rol proti vestgota v Ispaniyi Rimskij general Ecij zaseliv Alaniv u Galliyi dlya vijskovih cilej spochatku v rajoni Valentnosti v 440 r Dlya upravlinnya nizhnoyu dolinoyu Izer i v 442 r V rajoni Orleaniv ochevidno dlya protidiyi armorikanskim Bakaudam Deyaki mista buli nazvani na chest nih napriklad Allajns abo Alajnvill Zagalnij shlyah sil guniv u vtorgnenni v Galliyu U 450 r Attila progolosiv namir napasti na potuzhne Vizigotske korolivstvo Tuluzi uklavshi soyuz z imperatorom Valentinianom III dlya cogo Attila zibrav svoyih vasaliv Gepidi ostgoti Rugians Scirians Heruls Tyuringiyi alaniv burgundiv sered inshogo i pochav svij pohid na zahid U 451 roci vin pribuv do Belgiki z armiyeyu perebilshenoyu Jordanom na pivmiljona Dzh B Beri vvazhaye sho namir Attili do togo chasu koli vin rushiv na zahid bulo rozshiriti svoye korolivstvo vzhe najsilnishe na kontinenti cherez Galiyu do Atlantichnogo okeanu 7 kvitnya Attila zahopiv Mec Vvazhayetsya sho Sen Zhenev yev vryatuvav Parizh Rimlyani pid Aletiyem ob yednalisya z vijskami z chisla frankiv burgundciv keltiv gotiv ta alaniv i nareshti zupinili nastupayuchih guniv u bitvi pid Halonom SerednovichchyaObmini z arabskim svitom VIII XIII stolittya Charlz Martel vstanovlenij pered Abdulom Rahmanom Al Gafiki sprava v bitvi pri Puatye Pislya pidjomu islamu na Aravijskomu pivostrovi v 7 stolitti arabi vtorglisya v pivnichnu Afriku potim Pirenejskij pivostriv ta Franciyu Voni buli ostatochno vidbiti v bitvi pri Puatye v 732 r Ale pislya cogo zalishilisya znachnoyu prisutnistyu na pivdni Franciyi ta Ispaniyi U cej chas vidomi rizni obmini yak koli Arkulf yepiskop frankiv vidviduvav Svyatu Zemlyu v 670 h rokah Abbasidsko Karolingskij soyuz Harun al Rashid prijnyav delegaciyu Karla Velikogo v Bagdadi vid Yuliya Kokerta Vkazana arka priklad islamskih vpliviv na hristiyanske mistectvo Abbasidsko Karolingskij soyuz namagavsya i chastkovo sformuvavsya protyagom 8 9 stolittya za dopomogoyu ryadu posolstv zblizhen ta kombinovanih vijskovih operacij mizh Frankskoyu imperiyeyu Karoling ta Abbasidskim halifatom abo proabasidom Musulmanski praviteli v Ispaniyi Ci kontakti vidbulisya pislya napruzhenogo konfliktu mizh Karolingami ta Omejyadami poznachenogo zsuvnoyu bitvoyu pid Turami u 732 roci i buli spryamovani na vstanovlennya kontrsoyuzu z dalekoyu imperiyeyu Abbasidiv Mizh Karlom Velikim ta Abbasidskim halifom Harunom al Rashidom z 797 r Isnuvali chislenni posolstva mabut zvazhayuchi na soyuz Karoling Abbasid proti Vizantiyi abo z metoyu dosyagnennya soyuzu proti umejyadiv Ispaniyi Kulturnij ta naukovij obmin Ci kontakti vidbulisya pislya napruzhenogo konfliktu mizh Karolingami ta Omejyadami poznachenogo zsuvnoyu bitvoyu pid Turami u 732 roci i buli spryamovani na vstanovlennya kontrsoyuzu z dalekoyu imperiyeyu Abbasidiv Mizh Karlom Velikim ta Abbasidskim halifom Harunom al Rashidom z 797 r Isnuvali chislenni posolstva mabut zvazhayuchi na soyuz Karoling Abbasid proti Vizantiyi abo z metoyu dosyagnennya soyuzu proti umejyadiv Ispaniyi Franciya ta Blizkij Shid 16 19 stolittya Mizh 16 m ta 19 m stolittyam Franciya chasom mala vidnosno spokijni stosunki z Blizkim Shodom abo Zahidnoyu Aziyeyu a v inshi chasi bula tisno perepletena politichno Vzayemovidnosini z regionom perevazhno panuvali cherez dvi imperiyi sho keruvali ciyeyu teritoriyeyu a same supernickoyi Osmanskoyi imperiyi ta riznih perskih dinastij mizh cimi stolittyami Safavidi Afsharidi ta Kadzhari Supernictvo mizh francuzami britancyami ta rosiyanami bulo klyuchovim faktorom zovnishnoyi politiki francuziv dlya regionu opinivshis chasom u soyuzi z turkami chi persami Franko osmanskij soyuz 16 18 st Francisk I livoruch ta Sulejman Prekrasnij sprava zapochatkuvali franko osmanskij soyuz z 1530 h rokiv Za pravlinnya Franciska I Franciya stala pershoyu v Yevropi krayinoyu yaka vstanovila formalni vidnosini z Osmanskoyu imperiyeyu ta nalagodila navchannya arabskoyu movoyu cherez instrukciyu Gijom Postel u Kolezhi de Frans U 1536 r Mizh korolem Franciyi Franciskom I ta tureckim pravitelem Osmanskoyi imperiyi Sulejmanom Velichnim bulo vstanovleno franko osmanskij soyuz pislya kritichnih nevdach z yakimi Francisk zitknuvsya v Yevropi proti Karla V Alyans buv nazvanij pershim nenideologichnim diplomatichnim soyuzom mizh hristiyanskoyu ta nehristiyanskoyu imperiyeyu Ce sprichinilo skandal u hristiyanskomu sviti i bulo poznachene yak bezbozhnij soyuz abo svyashennij soyuz Liliyi ta Pivmisyacya tim ne menshe vona trivala oskilki sluguvala ob yektivnim interesam oboh storin Francuzki vijska na choli z Fransua de Burbonom ta osmanski sili na choli z Barbarossoyu priyednalisya do Marselya v serpni 1543 r i spivpracyuvali z metoyu obstrilu mista Nicci v oblozi Nicci U cij akciyi 110 osmanskih galerej sho nalichuvali 30 000 cholovikiv poyednanni z 50 francuzkimi galerami Franko osmani skidali misto ale zustrili zhorstkij opir yakij porodiv istoriyu pro Katerinu Seguran Zgodom Francisk dozvoliv osmanam zimuvati v Tuloni Strategichnij a inodi taktichnij soyuz trivav blizko troh stolit do Napoleonivskoyi kampaniyi v Yegipti osmanskij teritoriyi u 1798 1801 rokah Prihid Shaha Ismayila I u 1501 r Spivpav z virishalnimi svitovimi podiyami Stavshi ostatochnim arhivom osmaniv shah bezuspishno pragnuv uklasti nestabilnij soyuz proti osmaniv razom z portugalskim imperatorom Karlom V ta ugorskim korolem Lyudvigom II U toj chas yak inshi yevropejski uryadi neodnorazovo napolyagali na tomu sho voni pragnuli spivpracyuvati z Persiyeyu proti turkiv Franciya zalishalasya ostoron zavdyaki dogovoru 1536 r Mizh Franciskom I ta Sulejmanom Velichnim Koli Sulejman I vtorgsya na pivnichno zahidnu Persiyu i zajnyav Tebriz pid chas Osmansko Safavidnoyi vijni 1532 1555 jogo suprovodzhuvav posol Franciyi Gabriel de Lyuc poradi yakogo dozvolili osmanam zmusiti persiv zdati citadel Van Koli v 1604 r Pripliv povernuvsya koli Persiya zdobula perevagu proti Ottonana Turechchini posol Franciyi v Porti Savari de Brevs napisav spogad pro te yak soyuz z persami mozhe zavdati shkodi franko osmanskim vidnosinam Takim chinom tureckij soyuz zavazhav Anri IV vidpovisti na uvertyuri zrobleni jomu shahom Abbasom I yakij strimko pidkoryuvav vtracheni teritoriyi i zavoyuvav ponad te sho v Anatoliyi ta na Kavkazi Francuzki zusillya na Blizkomu Shodi zalishalisya oberezhnimi ta obmezhenimi navit pislya padinnya Safavidiv Odnak Franciya vidigrala vazhlivu rol u zovnishnij politici pislya Safavida cherez markiza de Bonnaka posla v Porti yakij buv aktivnim poserednikom mizh Rosiyeyu Iranom ta Turechchinoyu usima regionalnimi konkurentami Kulturni zv yazki mizh Franciyeyu ta Persiyeyu hocha postupovo rozvivayutsya v cej period zaznavali chasom cherez rozrivi v diplomatichnih komercijnih vidnosinah Odnak vidnosini intensivno pidnimalisya z prihodom Napoleona ta dinastiyeyu Kadzhariv u Persiyu Zustrich perskogo poslancya Mirzi Muhammeda Reza Kazvini z Napoleonom I v palaci Finkenshtejna 27 kvitnya 1807 r Dlya pidpisannya Franksko perskogo soyuzu Dogovoru Finkenshtejna Nezvazhayuchi na vorozhist rosijskoyi imperatrici Katerini Velikoyi po vidnoshennyu do susidnoyi supernici Persiyi ta Francuzkoyi revolyuciyi ascendenciya novoyi monarhiyi v Persiyi predstavlenoyi dinastiyeyu Kadzhar ne odrazu prizvela do tisnishih vidnosin mizh nimi krim naukovoyi misiyi Rosiyi likari Zhan Gijom Bryug yer ta Gijom Antuan Oliv ye Odnak u 1804 r Vse zminilosya koli Fat Ali Shah Kadzhar poprosiv Napoleona dopomogti jomu vidnoviti Gruziyu yaka upravlyalasya Persiyeyu protyagom stolit i bula chastinoyu yiyi cilisnih oblastej ale bula zahoplena i aneksovana Imperskoyu Rosiyeyu Napoleon vvazhav sho tisnishi zv yazki z Persiyeyu mozhut polegshiti porazku Rosiyi ta vidkriti shlyah i do Indiyi General Gardan z kolegami Zhabertom ta Dzhoaninom v Perskomu dvori Fat Ali Shaha 1808 roku Pislya peremogi v Austerlici v 1805 r Napoleonu vdalosya stvoriti nedovgovichnij franko osmanskij soyuz i franko perskij soyuz oformlenij u Dogovori Finkenshtejna 1807 r A Persiya ta Rosiya vzhe tri roki perebuvali v rosijsko perskij vijni 1804 1813 shob otrimati strategichnu pidtrimku v jogo borotbi proti Rosijskoyi imperiyi Dogovir vklyuchav francuzku pidtrimku Persiyi vidnoviti vtracheni teritoriyi sho skladalisya z Gruziyi ta inshih teritorij Kavkazu yaki buli okupovani Rosiyeyu do togo chasu obicyayuchi diyati tak sho Rosiya zdast cyu teritoriyu V obmin Persiya mala borotisya z Velikoyu Britaniyeyu i dozvoliti Franciyi peretnuti persku teritoriyu shob vreshti distatisya do Indiyi Zmini v politichnij atmosferi sho oznamenuvali mir mizh Franciyeyu ta Rosiyeyu za Tilzitskim dogovorom zmusili soyuz vtratiti motivaciyu Trivala rosijsko perska vijna 1804 1813 rr Nezvazhayuchi na kilka uspihiv sho chastkovo vplinuli zavdyaki pochatkovij francuzkij dopomozi vreshti resht u poyednanni z Tilzitskim dogovorom prizvela do katastrofi dlya Persiyi oskilki vona ne tilki bula zmushena viznati rosijskij syuzerenitet nad Gruziyeyu Svoyeyu vlasnoyu zemleyu yakoyu vona keruvala stolittyami ale vona takozh spriyala postupci Dagestanu i bilshosti togo sho sogodni ye Azerbajdzhanom z Rosiyeyu sered inshih umov Dogovoru pro Gulistan Francuzki plani v Yegipti Napoleon namagavsya vstanoviti rishuchu francuzku prisutnist v Aziyi vpershe rozpochavshi svoyu yegipetsku kampaniyu v 1798 r Vin hotiv vstanoviti francuzku prisutnist na Blizkomu Shodi a potim planuvav zdijsniti stikuvannya z Tippu Sahibom v Indiyi proti anglijciv Napoleon zapevniv Direktoriyu sho shojno vin zavoyuvav Yegipet vin nalagodit vidnosini z indijskimi knyazyami i razom z nimi napade na anglijciv u yihnih volodinnyah Zgidno z dopoviddyu Talejrana 13 lyutogo 1798 roku Okupuvavshi i ukripivshi Yegipet mi vidpravimo vijska z 15 000 cholovikiv iz Sueca v Indiyu shob ob yednati sili Tipu Sabiba i prognati anglijciv Direktoriya hoch i sturbovana masshtabami i vitratami pidpriyemstva pogodilasya shob populyarnij general vidsutnij u centri vladi Torgovelna religijna ta vijskova ekspansiya 16 18 stolittya Rannomoderni kontakti zi Shidnoyu Aziyeyu 1527 Vitrilnij korabel poblizu Yava la Grande u Valyard Atlasi 1547 shkola Dippe Priklad kart Dieppa Gijom Broskon 1543 rik Franciya pochala torguvati zi Shidnoyu Aziyeyu z pochatku 16 stolittya U 1526 roci matros z Onflera na im ya P yer Konej vidpliv do Sumatri Vin vtrativ svij korabel na zvorotnij nozi mizh Afrikoyu ta Madagaskarom de ekipazh buv uv yaznenij portugalcyami U lipni 1527 roku francuzkij normandskij torgovij korabel z Ruanu zapisuyetsya portugalcem Zhoao de Barrosom yakij pribuv do indijskogo mista Diu Nastupnogo roku v Diu takozh pribuv korabel pid Zhanom de Brejli ale cogo razu zahopili portugalci U 1529 roci Zhan Parmentye plavayuchi z Sakre i Pensi distavsya do Sumatri Pislya povernennya ekspediciya sprovokuvala rozrobku kart Dippe vplinuvshi na robotu kartografiv Dippe takih yak Zhan Rotc Pislya portugalskih ta ispanskih nabigiv v Aziyu pislya 1500 roku kilka francuziv brali uchast u zahodah katolickih religijnih ordeniv u cih krayinah protyagom 16 stolittya Pershij vipadok vidnosin Franciyi ta Tayilandu stavsya za svidchennyam yezuyita Dzhovanni P yetro Maffeya koli blizko 1550 roku francuzkij franciskanec Bonferr pochuvshi pro velike carstvo peguanciv i siamciv na Shodi virushiv na portugalskomu korabli z Goa do Kosme Pegu de tri roki propoviduvav Yevangeliye ale bez zhodnogo rezultatu Fransua Pirard ta Fransua Martin 1601 1611 Marshrut Fransua Pirara de Lavalya 1601 1611 U grudni 1600 r Bulo stvoreno kompaniyu cherez asociaciyu Sen Malo Laval ta Vitre dlya torgivli z molukkami ta Yaponiyeyu Dva korabli Kruasan i Korbin buli vidpravleni navkolo misu v travni 1601 roku Odin buv rozbitij na Maldivah sho prizvelo do prigodi Fransua Pirara de Lavalya yakomu vdalosya povernutisya do Franciyi v 1611 roci Drugij korabel sho perevoziv Fransua Martina de Vitre distavsya do Cejlonu i torguvav z Ahe v Sumatri ale buv zahoplenij gollandcyami na zvorotnij nozi na misi Finisterre Fransua Martin de Vitre buv pershim francuzom yakij napisav rozpovid pro podorozhi na Dalekij Shid u 1604 roci na prohannya Genriha IV i z cogo chasu buli opublikovani chislenni rahunki po Aziyi Z 1604 po 1609 rik pislya povernennya Fransua Martina de Vitre Genrih IV rozvinuv silnij entuziazm do torgivli z Aziyeyu ta sprobuvav stvoriti francuzku Shidno Indijsku kompaniyu za zrazkom Angliyi ta Niderlandiv 1 chervnya 1604 r Vin vidav patentni listi na torgovciv Dieppe dlya stvorennya kompaniyi Dippe nadavshi yim eksklyuzivni prava na azijsku torgivlyu protyagom 15 rokiv ale zhodne sudno faktichno ne bulo vidpravleno U 1606 roci Anri de Fejnes viyihav do Kitayu yakij stav pershim vidviduvachem francuza U 1609 r Inshij avantyurist P yer Oliv ye Malherbe povernuvsya z krugoobigu i povidomiv Genrihu IV pro svoyi prigodi Vin vidvidav Kitaj a v Indiyi mav zustrich z Akbarom Na misionerskomu fronti Nikolya Trigo vidnoviv vidnosini mizh Franciyeyu ta Kitayem koli vin pokinuv Yevropu shob zrobiti misionersku robotu v Aziyi blizko 1610 roku zreshtoyu pribuvshi do Nankin Kitaj u 1611 roci Hasekura Cunenaga 1615 Hasekura Cunega zapochatkuvav vidnosini Franciyi ta Yaponiyi koli vin visadivsya v Sen Trope v 1615 roci Francuzko yaponski vidnosini pochalisya v 1615 roci koli Hasekura Cunegaga yaponskij samuraj i posol poslanij do Rimu Datoyu Masamunom visadivsya v Sen Trope na kilka dniv U 1636 roci Gijom Kurte francuzkij svyashenik dominikanec vidpoviv bi koli stupiv u Yaponiyu Vin pronik u Yaponiyu pidpilno proti zaboroni hristiyanstva 1613 roku 29 veresnya 1637 r Jogo spijmali katuvali ta pomerli v Nagasaki Kompaniya Molukkiv 1615 U 1615 r Regent Mari de Medikis vklyuchiv kupciv Dippe ta inshih gavan shob zasnuvati Kompaniyu Molukk U 1616 r Dvi ekspediciyi buli pov yazani z Aziyeyu vid Onflera v Normandiyi tri korabli viyihali do Indiyi a dva korabli do Bantama Odne sudno povernulosya z Bantama v 1617 roci z nevelikim vantazhem i listami gollandciv sho virazhayut yihnyu nepriyazn do francuzkih korabliv v Ost Indiyi Takozh u 1616 roci dva korabli buli vidpravleni zi Sen Malo na Yavu Odnogo zahopili gollandci ale drugij distav zgodu vid pravitelya Pondicherri pobuduvati tam fortecyu i fabriku i povernuvsya z bagatim vantazhem Flot Monmoransi kerovanij Avgustinom de Bole v Ost Indskij 1619 1622 U 1619 r Z Gonflera dlya borotbi z gollandcyami na Dalekomu Shodi bula vidpravlena zbrojna ekspediciya skladena z troh korabliv 275 ekipazhiv 106 garmat pid nazvoyu Flot Monmoransi pri generali Avgustina de Bole Voni zitknulisya z gollandskim flotom bilya Sumatri Odin korabel buv zahoplenij inshij zalishivsya v Aziyi dlya vnutrishnoderzhavnoyi torgivli a tretij povernuvsya do Le Gavra v 1622 roci U 1624 r Dogovorom pro Kompiyen Rishelye distav sho gollandci perestanut voyuvati z francuzami na Shodi Odnak Isaak de Razilli prokomentuvav Sho stosuyetsya Aziyi ta Shidnoyi Indiyi to spodivannya na posadku kolonij nemaye oskilki shlyah zanadto dovgij a ispanci ta gollandci zanadto silni shob perezhiti ce 1625 Zhan de Teveno z Relation d un voyage fait au Levant 1664 Odnak torgivlya rozvivalasya dali zavdyaki diyalnosti takih lyudej yak Zhan de Teveno ta Zhan Batist Tavernye v Aziyi 17 stolittya Zhil de Regimont v 1630 roci podorozhuvav do Persiyi ta Indiyi a v 1632 roci povernuvsya z bagatim vantazhem Vin stvoriv torgovu kompaniyu v Dippe v 1633 roci i shoroku vidpravlyav korabli do Indijskogo okeanu U 1638 r Matros Anfler P yer Bertelo pislya togo yak stav karmelitom v Goa v misiyi Franciska Ksav ye buv zamuchenij v Asesi Rozshirennya za Lyudovika XIV Franciya prijnyala bilsh strukturovanij pidhid do svoyeyi ekspansiyi v Aziyi protyagom 17 stolittya pid chas pravlinnya Lyudovika XIV v organizovanij sprobi stvoriti merkantilnu imperiyu vzyavshi chastku pributkovogo rinku Indijskogo okeanu U religijnomu plani Parizke tovaristvo zakordonnih misij bulo utvorene z 1658 roku z metoyu zabezpechennya misionerskoyi roboti v osnovnomu v Aziyi pid francuzkim kontrolem Nezabarom u 1664 roci bula stvorena francuzka Ost Indijska kompaniya Shevalye de Shamon predstavlyaye list Lyudovika XIV korolyu Narayu v 1685 roci U 1664 roci na Madagaskar bula vidpravlena misiya pid Fransua Karonom yaka ranishe bula na sluzhbi gollandskoyi Ost Indskoyi kompaniyi Misiya na Madagaskari zaznala nevdachi ale nezabarom Karonu vdalosya zasnuvati francuzki forposti v Surati 1668 r Ta Masulipatami 1669 r V Indiyi Karon stav komisarom u Pondicherri 1668 1672 Francuzka Shidno Indijska kompaniya stvorila torgovij centr v Pondicherri v 1673 roci Cej forpost zreshtoyu stav golovnim francuzkim poselennyam v Indiyi U 1672 roci Karon dopomig ocholiti francuzki sili na Cejloni de zahopili strategichnu buhtu v Trinkomali ta Sent Tome takozh vidomij yak Meilapur na uzberezhzhi Koromandelya Odnak jogo vijskovi uspihi buli netrivalimi Francuzi buli vignani poki Karon ruhavsya do Yevropi v 1673 roci Karta v Kitayi ta Centralnij Aziyi 1734 r Skladena na osnovi pershogo sistematichnogo geografichnogo oglyadu vsiyeyi Kitajskoyi imperiyi komandoyu francuzkih yezuyitiv bl 1700 r Pid chas pravlinnya Lyudovika XIV Franciya she bilshe rozvinula vidnosini Franciyi ta Tayilandu i napravila chislenni posolstva do Siamu na choli z Shevalye de Shomon u 1685 r Ta piznishe Sajmonom de la Luberom u 1687 r Poki francuzki vijska ne buli vitisneni z krayini pislya oblogi 1688 r Bangkoka Priblizno v toj zhe chas Franciya brala aktivnu uchast u misiyah yezuyitiv v Kitayi koli Lyudovik XIV napraviv u 1685 r Misiyu z p yati yezuyitskih matematikiv do Kitayu namagayuchis porushiti perevagu portugalciv Zhan de Fonteni 1643 1710 Joahim Buve 1656 1730 Zhan Fransua Gerbijon 1654 1707 Luyi Le Kont 1655 1728 ta Klod de Visdelu 1656 1737 Poki francuzki yezuyiti buli znajdeni pri dvori imperatora Manchzhurskogo kanczi v Kitayi do 1684 r Luyi prijnyav vizit kitajskogo yezuyita Majkla Shen Fu Cung Krim togo cherez kilka rokiv u nogo pri dvori buv kitajskij bibliotekar i perekladach Arkadio Huan Lyudovik XV Lyudovik XVI Maksimalne poshirennya francuzkogo vplivu v Indiyi Suffren zustrich z Hajder Ali v 1782 JB Morret graviruvannya 1789 Pislya cih pershih dosvidu Franciya vzyala aktivnishu rol v Aziyi vid svoyeyi bazi v Indiyi Franciya zmogla vstanoviti pochatki komercijnoyi ta teritorialnoyi imperiyi v Indiyi sho prizvelo do utvorennya Francuzkoyi Indiyi Dlya posilennya vplivu Franciyi ta protidiyi britanskim zusillyam na krayini buli stvoreni aktivni franko indijski soyuzi Sufren vidigrav znachnu rol u pidtrimci francuzkoyi vijskovo morskoyi vladi v Indijskomu okeani Vidnosini Birma Franciya rozpochalisya v 1727 r Pidhodami Jozefa Fransua Dupleksa a v 1729 r Bulo zafiksovano budivnictvom verfi v misti Siriyam Franciya soyuzuvalasya z lyudmi Pn ta brala uchast u konflikti Burman Mon v 1751 1756 rr Pri Syur de Bruno ta P yeri de Milard Geografichna rozvidka Aziyi bula rozshirena zavdyaki zusillyam Bugenvilya ta La Peruza Slidom za rozvitkom vidnosin mizh Franciyeyu ta V yetnamom shlyahom rannoyi torgivli ta religijnih kontaktiv Franciya vijskovo vtrutilasya u V yetnam naprikinci 18 stolittya zavdyaki francuzkij dopomozi Nguyinu Anhu pid kerivnictvom pani Pinye de Beejna Takim chinom Franciyi vdalosya zavoyuvati silni poziciyi v Pivdennij Aziyi ta Pivdenno Shidnij Aziyi ale ci zusillya buli povaleni po suti naslidkami francuzkoyi revolyuciyi ta napoleonivskih vijn Rozvivalasya takozh torgivlya diyalnist lyudej takih yak P yer Puavre yaki mali spravu z V yetnamom z 1720 h rokiv Aziya u francuzkomu mistectvi XVII XVIII st Madam de Pompadur zobrazhena yak turecka ledi Sharlya Andre van Lo 1747 Vidkrittya Aziyi prizvelo do silnogo kulturnogo interesu do azijskogo mistectva Franciya osoblivo virobila smak do hudozhnih form sho viplivayut iz kitajskogo mistectva ta opovidi sho nazivayutsya Chinoiserie a takozh do tureckih scen zvanih Turquerie Francuzka tekstilna promislovist takozh zaznala silnogo vplivu azijskogo stilyu z rozvitkom promislovosti shovku ta gobelenu U Franciyi za pravlinnya Genriha IV P yerom Dyuponom yakij povertavsya z Levanta buv rozroblenij kilimovij industrialnij kilimok v obrazi Turechchini i osoblivo pidnyavsya na chilne misce pid chas pravlinnya Lyudovika XIV Tapis de Savonnerie osoblivo ilyustruye cyu tradiciyu chudovi kilimi Savonnerie yaki dovgo kinulisya v kilimi Turechchini a zgodom daleko perevershili yih yaka bula dodatkovo pristosovana do miscevogo smaku i rozvivalasya z kilimami Gobeliniv Cya tradiciya poshirilasya i na Veliku Britaniyu de vona vidrodila britansku kilimovu promislovist u 18 stolitti Azijski pochinannya NapoleonaZhan Fransua Allard stav generalom v armiyi Randzhit Singha Na korotkij period 1806 1815 Franciya mala intensivnu rol v Indoneziyi oskilki Niderlandi stali provinciyeyu Franciyi Ostrovi Yava ta Bali takim chinom kontaktuvali z franko gollandskoyu administraciyeyu Napoleon pidbirav novogo general gubernatora zaliznogo marshala Villema Dandelsa vidpravlyav korabli ta vijska dlya posilennya Ost Indiyi proti britanskih atak a vijskovi ukriplennya buli pobudovani po dovzhini Yavi U 1808 r Mizh novoyu administraciyeyu ta balijskim korolem Badunga bulo pidpisano soyuznij dogovir shob zabezpechiti robitnikiv ta soldativ dlya franko gollandskih oboronnih zusil ale Yava potrapila do anglijciv u 1811 roci i ugoda ne bula vikonana Pislya napoleonivskoyi eri deyaki kolishni soldati Napoleona zalishili Franciyu yak najmanci v azijskih krayinah Odin z nih Zhan Fransua Allard stav kerivnikom yevropejskogo oficerskogo korpusu v Pendzhabi na sluzhbi v Maharadzhe Randzhit Singh Inshij najmanec Randzhit Singh Klod Ogyust Sud buv odnim z pershih uchniv Kushanskoj karbuvannya chiya moneta zmalovuvati knigi na vistavci v Britanskomu muzeyi Kolonialna eraCherez svoyu porazku v Napoleonivskih vijnah Franciya vtratila bilshist svoyih kolonialnih volodin ale 19 stolittya prinesla epohu promislovoyi revolyuciyi poyednanu z yevropejskim ekspansionizmom zavdyaki yakij Franciya zanovo rozshiryuyetsya utvoryuyuchi drugu kolonialnu imperiyu v Aziyi Francuzkij Indokitaj Francuzki soldati v Tonkini bl 1890 U 1820 h rokah Franciya namagalasya vidnoviti kontakti z V yetnamom 12 sichnya 1825 roku posolstvo pid kerivnictvom kapitana Iyachinte de Bugenvil namagalosya domogtisya zustrichi z imperatorom Minom Mengom ale ne vdalosya Natomist hristiyanski misioneri perepravlyalisya na bereg v osobi otcya Regreo z Parizkogo tovaristva zakordonnih misij Ci diyi sprichinili peresliduvannya Mina Mengna proti hristiyanstva Vikoristovuyuchi ci peresliduvannya yak privid u 1843 r Ministr zakordonnih sprav Franciyi Fransua Gizo napraviv flot na Shid pid admiralom Zhanom Batistom Sesilem ta kapitanom Charnerom razom iz diplomatom Lagrenom Cej krok vidpovidav na uspihi anglijciv u Kitayi v 1842 r I Franciya spodivalasya vrivnovazhiti ci uspihi dostupivshi do Kitayu z pivdnya Odnak privodom bulo pidtrimka britanskih zusil u Kitayi ta borotba z peresliduvannyam francuzkih misioneriv u V yetnami Novi religijni peresliduvannya znovu sprichinili kampaniyu Kochinshini 1858 1862 sho oznamenuvalo realnij pochatok teritorialnoyi ekspansiyi u V yetnami Rozshirennya francuzkogo Indokitayu nad Siamom Todi Pivnichnij V yetnam superechiv Kitayu sho prizvelo do kampaniyi Tonkina 1883 1886 ta peremogi francuziv u kitajsko francuzkij vijni 1884 1885 Franciya takozh rozshirilasya na zahid vid svoyeyi v yetnamskoyi bazi shob superechiti teritoriyu z Siamom sho prizvelo do franko siamskoyi vijni v 1893 roci Francuzkij Indokitaj buv utvorenij u zhovtni 1887 r Z Annama Tonkina Kochinchini yaki razom utvoryuyut suchasnij V yetnam a Korolivstvo Kambodzha ta Laos bulo dodano pislya franko siamskoyi vijni Kitajski kampaniyi Franciya kilka raziv vtruchalasya v Kitaj razom z inshimi zahidnimi derzhavami shob rozshiriti tam zahidnij vpliv Franciya brala aktivnu uchast u Drugij opijnij vijni 1860 roku takozh vikoristovuyuchi religijni peresliduvannya yak privid U 1900 r Povstannya bokseriv prizvelo do masovoyi francuzkoyi ta zahidnoyi intervenciyi Koreya Franciya takozh mala rol intervencionistiv u pivnichno shidnij Aziyi protyagom drugoyi polovini 19 stolittya U Koreyi religijni peresliduvannya znovu motivuvali Francuzku kampaniyu proti Koreyi 1866 roku Hocha teritorialnih zdobutkiv ne bulo ci podiyi progresivno prizveli b do vidkrittya korolivstva vidlyudnikiv dlya reshti svitu Yaponiya Francuzki vijskovi radniki ta yihni yaponski soyuzniki v Hokkajdo v 1868 roci U Yaponiyi Franciya vidigrala klyuchovu rol u borotbi proti inozemnih sil ta pidtrimci shogunatu piznogo Tokugava U 1863 64 rr Franciya vela borotbu proti sil pid chas bombarduvannya Shimonoseki U 1867 roci Napoleon III nadislav francuzku vijskovu misiyu do Yaponiyi dlya pidtrimki shguna Francuzki soldati taki yak Zhul Bryune navit voyuvali na boci shguna proti proimperskih sil pid chas vijni v Boshini Plakat litografa Anri de Tuluza Lotreka 1892 r Priklad yaponstva Nezvazhayuchi na te sho shgun zaznav porazki u vijni Boshina Franciya prodovzhuvala brati aktivnu rol u pidtrimci yaponskih vijskovih cherez misiyu 1872 1880 misiyu 1884 89 misiyu 1918 199 rokiv i vidigrala klyuchovu rol u rozvitku Imperskij VMS Yaponiyi z misiyeyu Emilya Bertina Aziya u francuzkomu mistectvi XIX stolittya Aziya vplinula na zahidnih avtoriv a osoblivo na francuzkih u hudozhnij shkoli vidomij yak oriyentalizm Azijski sceni yak pravilo zobrazhuvalis idealistichno ta nahabno Na impresionizm takozh silno vplinula yaskravist yaponskogo zhivopisu cherez yaponstvo Francuzka literatura takozh silno vplinula na Aziyu yak u tvorah P yera Loti Dekolonizaciya ta suchasna spivpracyaFrancuzkij pidrozdil zakordonnih legioniv patrulyuye u kontrolovanomu komunistami rajoni pid chas vijni v Indokitayi 20 stolittya oznamenuvalosya francuzkimi trudnoshami pid chas Drugoyi svitovoyi vijni ta podalshoyu zagalnoyu dekolonizaciyeyu Zokrema vijna Indokitayu 1946 1954 poklala kinec francuzkij vijskovij prisutnosti na pivdennomu shodi Aziyi Vidtodi kontakti vidnovilis i Franciya zalishayetsya silnim ekonomichnim partnerom dlya azijskih krayin Francuzkij eksport vklyuchaye yaderni energetichni tehnologiyi peredovi transportni tehnologiyi taki yak Airbus abo TGV prodovolchi tovari ta spozhivchu promislovist Aziya u svoyu chergu znahodit u Franciyi sprijnyatlivij rinok svoyih viroblenih tovariv GalereyaDiv takozhHronologiya yevropejskogo doslidzhennya AziyiPrimitki ta posilannya The Invasion of Europe by the Barbarians lecture IX e text Arhivovano 14 lyutogo 2009 u Wayback Machine 1 Arhivovano 26 grudnya 2019 u Wayback Machine A history of the Alans in the West by Bernard S Bachrach p 66 2 Arhivovano 24 grudnya 2019 u Wayback Machine Encyclopedia of the Middle Ages by Andre Vauchez Richard Barrie Dobson Michael Lapidge p 18 Fletcher p 53 3 Arhivovano 25 grudnya 2019 u Wayback Machine Heck p 172 4 Arhivovano 27 grudnya 2019 u Wayback Machine Shalem pp 94 95 5 Arhivovano 30 grudnya 2019 u Wayback Machine Carolingian Chronicles by Bernhard Walter Scholz p 16 6 Arhivovano 31 grudnya 2019 u Wayback Machine Kann p 62 Miller p 2 7 Arhivovano 27 grudnya 2019 u Wayback Machine Merriman p 133 A New General Biographical Dictionary Volume III by Hugh James Rose Lamb p 228 The Cambridge History of Islam p 328 Merriman p 132 RELATIONS WITH PERSIA TO 1789 Arhiv originalu za 2 kvitnya 2015 Procitovano 22 bereznya 2015 8 Arhivovano 6 grudnya 2019 u Wayback Machine The Islamic World in decline by Martin Sicker p 97 John F Baddeley The Russian Conquest of the Caucasus Longman Green and Co London 1908 p 90 Butler s Lives of the Saints by Alban Butler Paul Burns p 259 Kley Edwin J Van 1998 Asia in the Making of Europe T Volume III A Century of Advance University of Chicago Press s 93 94 ISBN 978 0 226 46765 8 Arhiv originalu za 3 lipnya 2019 Procitovano 9 grudnya 2019 Dodwell H H red 1933 The Cambridge History of the British Empire T Volume IV British India 1497 1858 Cambridge University Press s 61 Arhiv originalu za 22 travnya 2020 Procitovano 27 sichnya 2020 angl Navedeno za anglijskoyu vikipediyeyu 9 Arhivovano 24 grudnya 2019 u Wayback Machine Shipwrecks of Madagascar Pierre Van Den Boogaerde p 115 Divine aporia postmodern conversations about the other by John Charles Hawley p 205 Colbert Mercantilism and the French Quest for Asian Trade by Ames Glenn J Northern Illinois University Press Pope George Uglow 1880 A Text book of Indian History p 266 Frazer Robert Watson 1896 British India p 42 Eastern Magnificence and European Ingenuity Clocks of Late Imperial China p 182 by Catherine Pagani 2001 The Meeting of Eastern and Western Art p 98 by Michael Sullivan 1989 ISBN 0 520 21236 3 Barnes Linda L 2005 Needles Herbs Gods and Ghosts China Healing and the West to 1848 Harvard University Press ISBN 0 674 01872 9 p 85 Mungello David E 2005 The Great Encounter of China and the West 1500 1800 Rowman amp Littlefield ISBN 0 7425 3815 X p 125 Europe and Burma A Study of European Relations with Burma p 62 by Daniel George Edward Hall 1945 Dupleix promised them men and munitions but before deciding how far to commit himself he sent over his agent the Sieur de Bruno to Pegu Findlay Ronald and O Rourke Kevin H 2007 Power and Plenty Trade War and the World Economy in the Second Millennium Paris as it was and as it is or A sketch of the French capital by p 512 The Industry of Nations London Exhibition of 1851 Sloan s Architecture The Late Georgian Period by Samuel Sloan p 114 Hanna p 44 Hanna p 45 Hanna pp 45 47 10 Arhivovano 27 grudnya 2019 u Wayback Machine Sikh art and literature by Kerry Brown p 43 11 Arhivovano 23 grudnya 2019 u Wayback Machine The Vietnamese Response to French Intervention 1862 1874 p 27 Chapuis The Last Emperors p 4 Tucker p 27 French policy in Japan during the closing years of the Tokugawa regime by Meron Medzini p 125 12 Arhivovano 30 grudnya 2019 u Wayback Machine Naval warfare 1815 1914 Lawrence Sondhaus p 150 13 Arhivovano 25 grudnya 2019 u Wayback Machine The Vietnam War Mitchell K Hall p 6BibliografiyaBoardman John The Diffusion of Classical Art in Antiquity Princeton 1993 ISBN 0 691 03680 2 Butin Eme ta Elizabet Emeri red Kulturnij obmin ta tvorcha identichnist Franciya Aziya v HIH na pochatku HH stolittya L Esprit Createur Mizhnarodnij kvartal francuzkih ta frankofonnih doslidzhen tom 56 3 osin 2016 Kotterell Artur Zahidna derzhava v Aziyi yiyi povilne pidnesennya ta shvidke padinnya 1415 1999 John Wiley amp Sons 2010 Fletcher Richard 2004 Hrest i pivmisyac Knigi pingviniv ISBN 978 0 14 101207 0 Hanna Villard A 2004 Balijski hroniki Periplus Singapur ISBN 0 7946 0272 X Merriman Rodzher Bigelou Sulejman Prekrasnij 1520 1566 ChITATI KNIGI 2007 ISBN 1 4067 7272 0 Miller Vilyam Osmanska imperiya ta yiyi nastupniki 1801 1927 rr 1966 ISBN 0 7146 1974 4 Yagnya Garold Sulejman Prekrasnij Sultan Shodu ChITAJTE KNIGI 2008 ISBN 1 4437 3144 7 Li Robert Franciya ta ekspluataciya Kitayu 1885 1901 Doslidzhennya ekonomichnogo imperializmu Gonkong Oxford University Press 1989 MakAbe Ina Bagdyance 2008 r Shidnist u rannomodernij Franciyi Berg ISBN 978 1 84520 374 0 O Callaghan Dzhozef F Istoriya serednovichnoyi Ispaniyi Cornell University Press 1983 ISBN 0 8014 9264 5 Starostina Nataliya Inzheneriya imperiyi obraziv budivnictvo zaliznic v Aziyi do Velikoyi vijni Southeast East Review of Asian Studies 31 2009 181 206 Taker Spenser V V yetnamska presa universitetu Kentukki 1999 ISBN 0 8131 0966 3 Francuzki ta frankofonni doslidzhennya tom 21 2017 Vipusk 1 Franciya Aziya