Ця стаття містить правописні, лексичні, граматичні, стилістичні або інші мовні помилки, які треба виправити. (вересень 2018) |
Архі́в — установа, що здійснює приймання, опис і зберігання документів з метою використання ретроспективної документної інформації. Архів як установа або її структурний підрозділ може бути двох видів: архів, який здійснює постійне зберігання носіїв інформації, які стосуються його профілю (архів постійного зберігання), а також архів зі змінним складом документів, у якому носії інформації зберігаються протягом встановлених строків, після чого частина їх підлягає передаванню у відповідний архів для постійного зберігання. Виходячи з типології архіву, існує трактування поняття, як:
- структурний підрозділ установи, відповідальний за ведення обліку та зберігання документації, яка становить цінність;
- сукупність матеріалів-носіїв інформації, що утворилися в результаті діяльності установ, підприємств та окремих осіб;
- будівля (або її частина), корпус архівних колекцій або місце (відділ, кімната, шафа), де в певному порядку зберігаються старі документи, які наразі не актуальні.
Архів | |
Сфера роботи | d, оцінювання, d і публічні послуги |
---|---|
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZqTDA5dFpXeHFZVzVmVUhKcGRITmhhMTloY21Ob2FYWmxMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFQYldWc2FtRnVYMUJ5YVhSellXdGZZWEpqYUdsMlpTNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Суміжні професії:
Архівіст: Знавець з історії, теорії та практики з організації збереження, обліку і використання архівних документів.
Архіваріус: Працівник архіву, що збирає, організовує, систематизує та забезпечує доступ до записів і документів, які мають довгострокове значення.
Етимологія
Термін «архів» походить від грецького «ἀρχεῖον» — «адміністративна установа, відомство», що є похідним від «ἀρχή» — «влада, правління, початок», пов'язаного з етимологічно неясним дієсловом «ἀρχώ» — «починаю; (я) є першим; керую». З грецької перейшов у латинську — «archivum», з якої через німецьку мову потрапило в українську.. Українською мовою — «архів» (староукраїнською — «архива» (XVIII ст.); англійською — archive; німецькою — «archivieren»; французькою — archives; польською — «archiwum».
Історія розвитку архівної справи
Стародавній Світ
У давніх цивілізацій поняття архіву не було відділене від поняття бібліотеки. Фактично це були сховища змішаного типу. Перші такі установи виникли на території Межиріччя, де знаходились держави Шумеру, Аккаду, Вавилону, Ассирії. Архіви шумерів представлені міськими архівами Уру, Лагашу, Шурупаку, наявні та приватні (залишки власних бібліотек у будинках звичайних ремісників). Особливістю роботи цих закладів було започаткування сортування та каталогізація документів, які писались на глиняних табличках у корзинах, зберігались на глиняних полицях зі спеціальними позначками. В ассирійських найбільших архівах удосконалилась система збору, переписування інформації та перевірки правдивості даних. Найбільш досконалою бібліотекою цього регіону варто вважати бібліотеку-архів Ашшурбаніпала.
Серед архівних систем, що цивілізаційно належали до східних деспотій, окремо постає єгипетська, яка мала свою специфіку. Їхні тексти записувались на папірусі, тому до нашого часу дійшло мало залишків таких установ. Найважливішим архівом був Фараонський архів. При дворах існувала спеціальна посада — наглядач Будинку Книг. Архіви поділялися за категоріями. Існували храмові установи (Геліополь, Карнак, Луксор), де зберігались здебільшого священні тексти. У архівах фараонів — управлінські праці, дипломатичне листування. У номових архівах — регіональна адміністративна документація.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV3TDBWbmVYQjBMbEJoY0hseWRYTXVNREZqTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxRlozbHdkQzVRWVhCNWNuVnpMakF4WXk1cWNHYz0uanBn.jpg)
Збереглись незначні залишки родинних і приватних архівів (в основному майново-побутова інформація.) Форма зберігання еволюціонувала протягом усієї історії Єгипту — спочатку в ящиках, глиняних ковшах, пізніше — у нішах стін. Найкоштовніші документи — в алебастрових футлярах. Існувала і система каталогів, до нашого часу дійшло шість таких. Варто зазначити, що допуск до таких сакральних споруд мали лише жреці, писарі або представники роду фараона. До архівів перших цивілізацій входили: релігійні книги, медичні та астрономічні трактати, математичні праці, державна документація, повчання та моральні настанови, поетичні збірки. Це усе у подальшому вплинуло на формування таких систем у Греції та Римі.
Архіви античної Греції пройшли довгий шлях розвитку від глиняних табличок крито-мікенської доби, царських архівів пізнішого часу до полісних, які зберігалися в храмах тих богів, що оберігали відповідний політичний устрій поліса. Наприклад, архів Афінського полісу містився в храмі Метроон. Архіви елліністичних монархій поєднують у собі риси давньосхідних і грецьких традицій. Це насамперед канцелярія Александра Македонського, а також архіви його спадкоємців на місцях. Всесвітньою популярністю користуються знамениті бібліотеки елліністичного світу — Александрійська, Пергамська і Антіохійська.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJpTHlWRU1DVkJNQ1ZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U0TVNWRU1TVTRNaVZFTVNVNE1DVkVNU1U0TXlWRU1DVkNRU1ZFTVNVNE5pVkVNU1U1TmlWRU1TVTRSbDhsUkRBbFFUSWxSREFsUWpBbFJEQWxRakVsUkRFbE9ETWxSREFsUWtJbFJERWxPRVlsUkRFbE9EQWxSREVsT1RZbFJERWxPRVZmSlVReEpUZ3lKVVF3SlVJd1h5VkVNQ1ZDUmlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1F5VXlOeVZFTVNVNFJpVkVNU1U0TWlWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUVNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ01sOGxSREVsT0RBbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqY2xSREFsUWtNbFJERWxPVFlsUkRFbE9Ea2xSREFsUWpVbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqZ2xSREVsT0RWZkpVUXdKVUpHSlVRd0pVSkZKVVF4SlRnd0pVUXhKVGd6SlVReEpUZzNYeVZFTUNWQ04xOGxSREFsT1VFbFJEQWxRakFsUkRBbFFrWWxSREVsT1RZbFJERWxPRElsUkRBbFFrVWxSREFsUWtJbFJERWxPVFlsUkRFbE9UUWxSREFsUWtNdWFuQm5Mekl5TUhCNExTVkVNQ1ZCTUNWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNE1TVkVNU1U0TWlWRU1TVTRNQ1ZFTVNVNE15VkVNQ1ZDUVNWRU1TVTROaVZFTVNVNU5pVkVNU1U0Umw4bFJEQWxRVElsUkRBbFFqQWxSREFsUWpFbFJERWxPRE1sUkRBbFFrSWxSREVsT0VZbFJERWxPREFsUkRFbE9UWWxSREVsT0VWZkpVUXhKVGd5SlVRd0pVSXdYeVZFTUNWQ1JpVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNReVV5TnlWRU1TVTRSaVZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FTVkVNU1U1TmlWRU1DVkNNbDhsUkRFbE9EQWxSREFsUWtVbFJEQWxRamNsUkRBbFFrTWxSREVsT1RZbFJERWxPRGtsUkRBbFFqVWxSREFsUWtRbFJEQWxRamdsUkRFbE9EVmZKVVF3SlVKR0pVUXdKVUpGSlVReEpUZ3dKVVF4SlRnekpVUXhKVGczWHlWRU1DVkNOMThsUkRBbE9VRWxSREFsUWpBbFJEQWxRa1lsUkRFbE9UWWxSREVsT0RJbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrSWxSREVsT1RZbFJERWxPVFFsUkRBbFFrTXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
В Давньому Римі існували дві великі групи архівів: жрецькі та цивільні. Одним з найстаріших жрецьких вважається сховище «Сивілиних книг», яке знаходилося в храмі Юпітера Капітолійського і починає свою історію з VI ст. до н. е. Найважливіший цивільний архів республіки називався Ерарій (скарбниця) при Сенаті в храмі Сатурна. Туди направлялися матеріали Сенату: протоколи засідань, записи рішень і декрети, угоди Риму з іншими державами. Також в Ерарії перебували документи з архівів інших посадових осіб. В І ст. до н. е. установа отримує назву «табулярій» (лат. tabule — дощечка для письма). На чолі архіву завжди стояли квестори, але вагому роль відігравали писарі. В архіві використовували також працю писемних державних рабів. Архівні матеріали мали вигляд воскових дерев'яних дощок, які часто об'єднували у зв'язки папірусу, пергаменту. Матеріали мали структурування у сховищі за групами: установа — посадова особа — вид документу. Всередині кожної групи існувало датування документів за роками.
Середні віки
З розпадом Римської Імперії приходить у занепад і розвиток архівної справи. Єдиним продовжувачем давніх традицій стала Візантія, архіви якої можна поділити на державні архіви (архіви різних державних відомств, установ міської та провінційної адміністрації), імператорський архів, архіви церковних установ, приватні архіви. Така кількість архівів була пов'язана з наявністю великого землеволодіння та високим рівнем розвитку комерційних відносин, які вимагали ведення письмового діловодства.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZqTDFCb2FXeHBjSEJsWDBsSlgwRjFaM1Z6ZEdVdWFuQm5Mekl5TUhCNExWQm9hV3hwY0hCbFgwbEpYMEYxWjNWemRHVXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
На території Західної Європи у зв'язку з Великим переселенням народів, зникає традиція ведення архівів, більшість з них правителі намагались перевозити з собою, і лише з початком християнізації були утворені церковні, а згодом світські архіви. Зокрема у Франції у VI столітті виникають монастирські, а у XIII столітті — міські. Дедалі більшого поширення набувають інвентарі — описи документів, розташовані в певному порядку. Французький , розпорядився про організацію архіву французької корони, відомого під назвою «Скарбниці хартій», одного з найбільших і цінних архівів середньовічної Європи. У Франції перший відомий інвентар був складений у 1313 р.
В Англії розвиток архівної справи бурхливо розпочинався з приходом нормандців. У цей період важливі документи зберігались у скарбниці. Перші згадки про головного архіваріуса датуються 1199 роком. У 1286 році створено посаду «головного над сувоями» (master of rolls). Титул було затверджено тільки у 1495 році. Державним архівом стала колишня церковна будова біля королівського палацу. Існували архіви також у містах і при університетах. Спроби сортувати документи призвело до створення перших актових книг. Наприкінці XVI століття через появу терміна «державна таємниця», держава створює «Архів державних паперів», який знаходився у лондонському Тауері. З початком Реформації архіви зазнали секуляризації.
Щодо історії розвитку архівної справи в Іспанії, то вони були місцевими (архів Толедо, архів Арагонського королівства у місті Сарагоса, Архів Кордовського халіфату та ін.). Але в більшості їх знищили у ході Реконкісти та під час вторгнення Наполеона до Іспанії. Проте значний вплив на формування системи архівозбереження на території Іспанію мали східні народи, зокрема арабські. Почалося виникнення бібліотек та архівів за династії Омеядів в 750 році. Найбільший «Дім мудрості» знаходився в Дамаску. Будівництво проходило біля палацу, як халіфської власності, яка існувала за його рахунок. Відбувалося продовження традицій збору і копіювання та переклад іноземних праць, зокрема давньогрецьких, перських та індійських рукописів. Документи зберігали в установі, у величезних приміщеннях з дерев'яними шафами. Кожна галузь мала свою шафу і свій каталог, куди були занесені назви праць. Тексти записувались на папері, таємницю виготовлення якого вони дізнались від китайців. Доступ у таку структуру мали відомі громадяни: вчені, поети, чиновники. Приїжджим читачам надавалось житло і харчування. З ІХ століття документаційні установи з'явилися у мечетях, медресе, лікарнях, мавзолеях.
На Далекому Сході в цей час Імператорський Китай був культурним та політичним гегемоном, що відобразилось і на ведені архівної справи. Специфіка їх функціонування полягала у постійних змінах династій, ідеологій та потребі у легітимізації влади, тому боротьба ідеологічних течій вплинула на документацію та її зберігання, за панування легістів, архіви були перенесені в «заборонений палац» і вхід туди проводився виключно за довідками, несанкціоноване проникнення або зміна ієрогліфа каралися смертю. По всій державі відбувався розшук документації та книг, створювалися місцеві архівні сховища. На законодавчому рівні цією роботою займались палати: лати Тань Лу, в якій зберігались законодавчі матеріали і дані перепису населення, архів Лань Тай (імператорський секретаріат) і сховище секретної інформації Цин Лінь. Кожен архів-бібліотека був наукових центром держави з величезним штатом вчених, коментаторів, редакторів, каталогізаторів.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZrTDFkdmIyUmxibDkwWVdKc1pYUnpYeVV5T0dOdmNIa2xNamxmYVc1Zk55MDRkR2hmWXk1cWNHY3ZNakl3Y0hndFYyOXZaR1Z1WDNSaFlteGxkSE5mSlRJNFkyOXdlU1V5T1Y5cGJsODNMVGgwYUY5akxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Японія та держави на території сучасної Кореї повторювали законодавчу структуру відділів. Але на японських островах існувала певна специфіка у вигляді запису на бамбукових дощечках (яп. mokkan 木簡). Вони використовувались для поточних адміністративних записів та господарських підрахунків. Зберігались у архівах великих храмів і сімейних архівах чиновників та принців крові.
Новий час
Велику роль у розвитку архівної справи раннього нового часу відіграли мавристи у XVI-XVII століттях вони розробляють принципи організації сховищ документів, складання інвентарів, способи зберігання і правила видання документів, збирання рукописів. В XVI столітті із зародженням національних держав потреба в інформації архівних документів стає постійною, а впорядкування та зберігання цих документів перетворюються на важливе суспільне завдання. До змін в архівній справі призвела Велика французька революція. Архіви були оголошені надбанням нації, документи феодальних і церковних архівів стали потужним знаряддям у боротьбі проти феодалізму.
Хаотичне накопичення документів в Англії призводить до створення у 1838 році Управління у справах архівів (Public Record Office), водночас були відсутні інструкції щодо того, що варто зберігати, а що — знищувати, сама класифікація документів також була відсутня. З 1852 року починають допускати науковців у архів. З 1869 року працює Королівська комісія з історичних манускриптів, яка публікує витримки з документів. Публікацією джерел займається Товариство Кємдєна (Camden Society), і Королівське історичне товариство (Royal historical society).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV6TDB0amJITnpZUzVxY0djdk1qSXdjSGd0UzJOc2MzTmhMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
У Франції головним політичним архівом в XVI–XVII столітті служила «Скарбниця хартій», хоча роль її в цій якості весь час падала, особливо після того, як вона була передана у ведення фінансових органів. З тієї пори політична документація концентрувалася в кабінетах королів і канцлерів. Також падає значення міських архівів у зв'язку з обмеженням, які були в умовах абсолютної монархії міських вольностей. В цей же період поширюється колекціонування документальних матеріалів. Іноді створення колекцій відбувалося за розпорядженням верховної влади; таким було походження «Кабінету хартій», організованого у Франції історіографом Моро і який увійшов потім до складу королівської бібліотеки.
У 1789–1790 рр. Національні, а потім Установчі збори прийняли рішення про створення Національного архіву Франції. 7 мессидора 11 року Республіки (25 червня 1794) Конвент видав декрет, яким Національний Архів було оголошено центральним державним архівом та пропонувалося здавати історичні матеріали із земельних і судових питань. У провінціях аналогічні матеріали повинні були концентруватися в департаментських архівах. Документи, цінні тільки в історичному відношенні, передавалися в Паризьку національну бібліотеку. Був також визнаний принцип публічності всіх архівів (всіх державних архівів).
У ХІХ-ХХ ст. виявляється прагнення до централізації архівів, що проявилося у концентрації державних архівосховищ та в підпорядкуванні архівів спеціально створеному органу управління. У XIX ст. був визнаний принцип публічності архівів. Централізація архівної справи у Франції була пізніше оформлена ще цілим рядом законодавчих актів у 40-80-ті роки XIX ст. (з яких найбільш істотним був закон 1884 г), відповідно до яких управління Національним департаментам "комунальними та госпітальними архівами зосереджувалися в Міністерстві Освіти, при якому були створені Архівне управління, Архівна комісія та інспекція. Архівному управлінню підпорядковувалися всі департаментські архіви, яким в свою чергу підпорядковувалися комунальні та госпітальні архіви. Близькі системи, які орієнтувалися на зразок Франції, були створені в результаті архівної реформи в Бельгії (1879) та Голландії (1875); тут була створена мережа державних архівів (центральних і провінційних,) підпорядкованих Міністерству внутрішніх справ. У кожній практично більш-менш розвинутій країні почалася підготовка спеціальних кадрів істориків-архівістів. Провідну роль в цьому зіграла Франція. Ще в 1821 р. був створений спеціальний архівний інститут, відомий як Школа Хартій. Аналогічні школи та інститути почали поступово створюватися в інших країнах світу.
Наприкінці XV століття відбулося об'єднання Іспанії. Тоді ж було створено перший загальноіспанський королівський архів у фортеці Сіманкас.
Наприкінці XVIII століття був створений Головний архів Індій в Севільї. Архівна справа перебувала у стані глибокого занепаду аж до XIX ст., що було пов'язано економічною та політичною кризою Іспанської держави. У 1858 р. створюється центральний адміністративний архів в Алькала-де-Енарес, а в 1866 р. — Національний історичний архів у Мадриді . Окремого спеціального органу управління архівами не було. Була лише створена технічна комісія архівів, бібліотек і музеїв та введена посада інспектора архівів, яку займав директор Національного історичного архіву.
Концентрація архівів Італії почалася з окремих італійських держав: в 1808 р. виник генеральний Архів у Неаполі, в 1815 р. — Державний Архів у Венеції, в середині XIX ст. — у Флоренції. Після об'єднання Італії була проведена реформа в архівній справі. У 1861 р. був створений Архів Італійського королівства, всі державні архіви були передані в Міністерство внутрішніх справ. У політично роз'єднаній Німеччини архівні реформи були проведені в першій половині XIX століття, однак в межах окремих німецьких держав (в Пруссії, Баварії, Саксонії і т. д.).
У США Федеральний архів почав складатись ще під час перших континентальних конгресів. Згодом, у 1834 році створено Управління Хранителя архівів, у якому було утворено Бюро архівів і бібліотек і Бюро індексів і архівів. Проте, майже всі документи зберігались у різних департаментах. Протягом другої половини XIX століття було прийнято низку актів, згідно з якими ряд документів мали бути передані у Бібліотеку Конгресу.
Протягом XIX ст. до традиційних функцій архівних установ додаються питання комплектування архівів, фондування документів, наукового опису, збереження, експертизи цінності.
У країн Сходу в даний період часу відбувається занепад архівної справи, тому що вони втрачають власну державність і стають об'єктами колонізаторської політики. В Індії організовано в 1857 році на основі документації Ост-Індської кампанії — Архів Імперії у Калькутті. Існували великі архівні збірки і у Мадрасі і Бомбеї, але усе це лише документи політики метрополії, а матеріали доколоніального періоду викликали мало уваги, більшість з них вивезли у колекції музеї та любителів сходу. Щодо функціонування, то була відсутність вільного доступу до інформації для індійського населення, що згодом спричинило зміни у свідомості населення. Воно не вміло організовувати та правильно користуватись архівною документацією, великого поширення цензура поміток та записів дослідників.
Новітній період
У ХХ столітті архівознавство трансформується у спеціальну комплексну наукову дисципліну, що має як загальну теорію, так і теоретичні розробки до експертизи цінності документів, фондування, опису й пошуку документної ретроспективної інформації, її використання на користь науки й практики. У цілому на початок ХХ ст. у більшості країн світу були розбудовані власні архівні системи й архівна справа набула сучасного вигляду.
Сучасні архіви можна розділити на дві категорії: централізовані та децентралізовані.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF4TDBoaGJXSjFjbWRwYzJOb1pYTmZRWEpqYUdsMFpXdDBkWEpoY21Ob2FYWXlMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFJWVcxaWRYSm5hWE5qYUdWelgwRnlZMmhwZEdWcmRIVnlZWEpqYUdsMk1pNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Централізовані архівні системи існують у Франції, Бельгії, Данії, Нідерландах, Італії, Ірландії, Норвегії, Данії, Греції, Люксембургу, Португалії та країнах колишнього соціалістичного табору.
У Франції архівна справа підпорядкована Міністерству освіти і культури. Центральному національному архіву підпорядковано архіви 99-х департаментів Франції і двох заморських територій — Нової Каледонії та Французької Полінезії. Також існує мережа недержавних архівів.
Державна архівна адміністрація Італії формується урядом. Їй підпорядковані центральні та державні провінційні архіви, але за законом 1963 р. всі вони мають автономію.
В Румунії центральним органом архівної галузі є Національний архів Румунії (підконтрольний Міністерству внутрішніх справ), а також 39 повітових архівів та архів міста Бухарест.
Архівна система Польщі складалася з трьох рівнів: центральні, воєводські та повітові. Національний архівний фонд поділяється на державний і недержавний. Архіви міністерств, пов'язаних з національною безпекою, а також вищих органів влади знаходиться поза сферою централізованих архівних структур.
У Великій Британії зростання архіву і відсутність чітко прописаних правил збереження призвело до реформи 1958 року — випрацьовувались стандартні умови щодо збереження архівних даних. Документи мали передаватись у архів через 30 років, де вони через 50 років, мали бути відкритими. Крім цього, встановлювалась двоступенева система перевірки документу. Архіви Шотландії і Північної Ірландії залишались окремими структурами. Проте потім термін закритості документу було зменшено до 30 років. У 2000 році, було прийнято закон «Про свободу інформації» у 2000 році. Між 2003 і 2006 роками, на базі Управління по архівним справам, Королівській комісії по історичним рукописам, Канцелярії її величності і управлінні публічною інформацією, було створено Національний архів.
Децентралізованими є архівні системи Німеччини, Швейцарії, Іспанії.
Найбільш децентралізована система у Федеративній Республіці Німеччині. Центральний федеральний архів у Кобленці зберігає документи лише Федерального уряду, Президента, армії. Існує мережа незалежних муніципальних, корпоративних і приватних архівів.
Федеральна Адміністрація управління архівами і діловодством США опікується тільки документами Федерального уряду й керує архівами загальнодержавних відомств. Перший закон який регулював архівну в США було прийнято 1934 р. Пізніше було створено Національну Комісію історичних публікацій, яка з 2 пол. XX ст. підтримує зв'язок між Національним архівом США і архівами штатів. Самостійними є архіви Пентагону і спецслужб. У США функціонує також мережа приватних та напівприватних (що містять у собі не лише особисту інформацію, а й архіви колишніх президентів) архівів.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkl3TDBOaGMzUkRkV1ZzYkdGeU1UZ3VhbkJuTHpJeU1IQjRMVU5oYzNSRGRXVnNiR0Z5TVRndWFuQm4uanBn.jpg)
Архівна справа в Канаді традиційно вкрай децентралізована, чому сприяло паралельне існування в країні п'ятьох окремих традицій діловодства. Сьогодні всі провінції й території Канади мають власні архівні системи, побудовані на нормах власних законів, загального контролю за ними немає. У Іспанії управління державними архівами здійснює Головне управління архівів і бібліотек у складі міністерства освіти і 6 обласних архівних інспекцій. Мережа державних архівів Іспанії включає в себе чотири головних архіви — Головний архів у Сіманкасі, Національний історичний архів у Мадриді, Головний архів Індій в Севільї і архів Арагонскої корони в Барселоні, обласні історичні архіви у Валенсії, Пальмі на Майорці, Коруньї, Гренаді і Вальядоліді, і, нарешті, провінційні архіви для концентрації матеріалів місцевих установ, які повинні бути створені в головному місті кожної провінції.
На Сході архівна система знаходиться у нерівномірному розвитку — від застосування сучасних технологій до занепаду та знищення архівної спадщини. Серед країн, які мають найгіршу архівну систему варто виділити Індію, де є проблема зберігання архівів. Це пояснюється некомпетентністю працівників, розуміння архіву, як звичайного складу макулатури та продовження традицій цензури і контролю над інформацією. Працівники не бажають виконувати покладені на них обов'язки, організовуються місячні страйки через запити на документи з боку суспільства. Про катастрофічність ситуації може свідчити наявність мавп, термітів і пацюків у приміщені для документації. Біля головних структур архівів держави: Національного архіву Індії (National Archives of India, NAI, Археологічного управління Індії (Archaeological Survey of India), школи архівної справи (School of Archival Studies) купи сміття, доступ для багатьох науковців фактично неможливий, співробітники не можуть знайти вхід, приміщення мають віддати під банк.
Архівна справа на Далекому Сході знаходиться на високу рівні розвитку через постійне структурне удосконалення та використання новітніх технічних технологій. Головна споруда — Національний архів Японії, де зберігається близько 545 тисяч документів з історії Японії та Азії, надає їх для перегляду дослідникам та простим громадянам. Містить оригінали Імператорських рескриптів, законодавчих актів, конституцій Японії нового і новітнього часу, а також бібліотеки академії Сьохедзака та Кабінету Міністрів Японії. Серед технічних нововведень — це можливість сканування книги за 1 хвилину, що відбулось завдяки працівникам Токійського університету..
Сучасні тенденції архівної справи
- помітна демократизація архівної галузі, її поступовий перехід від державних до суспільних пріоритетів;
- роздержавлення архівних систем у більшості сучасних країн. Держава вже не є головним замовником архівної інформації, архівні системи позбавляються зайвої централізації, що була властива попередній епосі. Особливо це помітно в англомовних країнах, де держава традиційно найменш втручалась у розвиток архівної справи;
- створення так званих проміжних архівів, які тимчасово зберігають документацію, обробляючи її та відсилаючи потім до державних архівних структур;
- інформатизація архівної справи.
Наприкінці 70-х років інформатизаційні процеси розпочалися в державних архівах. Спочатку в електронному вигляді організовували лише науково-довідковий апарат до документів, дещо пізніше почали створювати бази даних архівної інформації (служать для створення і ведення архівних описів, зведених номенклатурних справ, каталогів, картотеки) та комп'ютерні системи описування. В 90-ті роки почалося переведення самих документів у електронні формати. Виникає поняття електронного архіву, почали інформатизуватися управлінські процеси в архівній галузі. Основними напрямками діяльності електронного архіву є розробка принципів зберігання та захисту інформації; активізація вторинного використання інформації; стандартизація критеріїв опису даних; оцінка вартості створення та архівування машиночитних файлів; реалізація інформаційних послуг і дослідницьких проектів.
Торкнулася інформатизація й сфери використання документів: створення копійованого фонду для матеріалів з обмеженим фізичним доступом. Особливого розвитку інформатизація архівної справи набула з появою глобальної мережі Інтернет, яка дозволила отримувати віртуальний доступ до архівної інформації.
- Розширення міжнародного співробітництва в архівній галузі.
У 1948 року при ЮНЕСКО було створено Міжнародну раду архівів (МРА), до якої поступово приєдналися близько 100 країн, а у 1956 році приєдналася Україна як Республіка СРСР. Головні завдання МРА — періодичне скликання міжнародних конгресів архівістів (І-й конгрес відбувся 1950 року в Парижі), встановлення та зміцнення зв'язків між архівами й архівістами різних країн, сприяння збереженню і захисту документів, координування роботи архівів у міжнародному плані. Поза структурою МРА, але за його підтримки з 1957 р. діє регіональна європейська організація «Круглий стіл архівів». З 90-х років архівні питання дуже активно вирішує рада Європи та Євросоюз.
Галерея
- Будівля Національного архіву Японії. Район Тійода.Токіо.
- Будівля Національних архівів Франції. П'єррфітт-сюр-Сен Департамент Сена-Сен-Дені.
- Державний архів Ізраїлю. Єрусалим.
-
-
- Національний архів Фінляндії. Гельсінкі.
-
- Вид на архів міста Брюссель
Див. також
Примітки
- України, ЦДЕА. Державна архівна служба України. archives.gov.ua. Процитовано 2 листопада 2021.
- Етимологічний словник Української мови / Під. ред. О. С. Мельничук — Київ: «Наукова думка», 1982. — Т. 1. — С. 90.
- Бржостовская Н. В. Архивы и архивное дело в зарубежных странах. (История и современная организация). — Москва, 1971. — С. 7.
- Глухов А. Г. Судьбы древних библиотек: Научно-художественные очерки. — Москва: Либерея, 1992.— С. 28.
- Немировский А. И. Нить Ариадны: В лабиринтах археологи. — М.: Вече, 2007. — 431 с.
- Борухович В. Г. В мире античных свитков. — Саратов: Изд-во Саратовского университета, 1976. — с. 194–202.
- Меньшиков А .В. Архивы Византии X–XV в.
- Guyotjeannin (Olivier) et Potin (Yann), " La fabrique de la perpétuité : le trésor des chartes et les archives du royaume, XIII–XIX s. ", Revue de synthèse. Fabrique des archives, fabrique de l'histoire, Sesérie, 2004 — pp. 15-44 pp.
- Sir Robert Worcester. History of the Master of the Rolls
- Ассман А. Простори спогаду. Форми трансформації культурної пам'яті / Пер. з нім. К. Дмитренко, Л. Доронічева, О. Юдін. — К.: Ніка-Центр. 2012. — 63 с.
- Альтамира-и-Кревеа Р. История Средневековой Испании. Т.1. / Перевод с испанского Е. А. Вадковской и О. М. Гармсен. — СПб.: «Евразия», 2003. — С.- 158–162.
- Флуг К. К. История китайской печатной книги сунской эпохи X–XIII вв. — Москва.: Издательство Академии наук СССР, 1959. — С. 40
- Ван Шу Пин. Архивы и архивное дело в Китае: преемственность и эволюция: Вторая половина XX века: диссертация … кандидата исторических наук : 05.25.02. — Москва, 2003.- 238 с.
- Piggott J. R. Mokkan. Wooden Documents from the Nara Period (англ.) // Monumenta Nipponica: журнал. — Sophia University, 1990. — Т. 45. — № 4. — С. 449–470.
- Historical Manuscripts Commission Warrant
- Бржостовская Н. В. Особенности архивного дела в Испании в XVI–XX вв.
- Левченко Л Архіви і архівна справа Сполучених Штатів Америки: історія та організація. — Миколаїв: Іліон, 2013. — 312 с.
- http://[www.nationalarchives.gov.uk/information-management/legislation/public-records-act/history-of-pra/ History of the Public Records Acts]
- Левченко Л Архіви і архівна справа Сполучених Штатів Америки: історія та організація. — Миколаїв: Іліон, 2013. — С. 323–324
- Subdirección General de los Archivos Estatales
- Dinyar Patel. India's Archives: How Did Things Get This Bad? — The New York Times, 2012.
- Sweta Dutta Home to valuable documents, National Archives faces neglect. — The Indian Express, 2011.
- Superfast Scanner Lets You Digitize Book By Flipping Pages
- Нефедов К. Ю. Архівознавство. — Харків: Нац. аерокосм. ун-т «Харк. авіац. ін-т», 2008. — С. 54.
- Алексеева Е. В. Архивоведение. — Москва: ACADEMA, 2005. — 272 с.
Бібліографія
- Архівістика: Термінологічний словник / Упорядники: К. Є. Новохатський, К. Т. Селіверстова. — Київ: 1998. — 106 с.
- Ассман А. Простори спогаду. Форми трансформації культурної пам'яті/Аляйда Ассман;пер. з нім. К.Дмитренко, Л.Доронічева, О.Юдін. — Київ: Ніка-Центр. 2012. — 440 с.
- Альтамира-и-Кревеа Р. История Средневековой Испании / Перевод с испанского Е. А. Вадковской и О. М. Гармсен. — Санкт-Петербург: «Евразия», 2003. — Т.1. — 608 с.
- Борухович В. Г. В мире античных свитков. — Саратов: Изд-во Саратовского университета, 1976. — 224 с.
- Бржостовская Н. В. Архивы и архивное дело в зарубежных странах. (История и современная организация). — Москва, 1971. — 311 с.
- Бржостовская Н. В. Развитие архивного дела в новейшее время (1918–1960 гг.)/ Н. В. Бржостовская // Архивы и архивное дело в иностранных государствах. Выпуск III — М. : МГИАИ, 1961. — 188 с.
- Ван Шу Пин. Архивы и архивное дело в Китае: преемственность и эволюция: Вторая половина XX века: диссертация … кандидата исторических наук : 05.25.02. — Москва, 2003. — 238 с.
- Глухов А. Г. Судьбы древних библиотек: Научно-художественные очерки. — Москва: Либерея, 1992. — 160 с.
- — Москва: Астрель, 2003. — 1578 с.
- Етимологічний словник української мови: В 7 т. / АН УРСР. Ін-т мовознавства ім. О. О. Потебні; Редкол. О. С. Мельничук (головний ред.) та ін. — Київ: Наук. думка, 1982. — Т. 1: А — Г / Укл.: Р. В. Болдирєв та ін. — 1982. — 632 с.
- Каптелов Б. И. Федеральная архивная служба США / Б. И. Каптелов // Советские архивы. — М., 1977. — № 4. — С. 94-99.
- Левченко Л. Архіви і архівна справа Сполучених Штатів Америки: історія та організація: монографія / Лариса Левченко. — Миколаїв: Іліон, 2013. — 1204 c.
- Мельник Р. Головна дирекція державних архівів як керівний орган Архівної служби Польщі: внутрішня структура і завдання // Архіви України. — 2009. — № 3-4. — С. 227–243.
- Немировский А. И. Нить Ариадны: В лабиринтах археологи. — Москва: Вече, 2007. — 431 с.
- Нефедов К. Ю. Архівознавство: навч. посіб. / К. Ю. Нефедов, О. О. Карпенко. — Харків: Нац. аерокосм. ун-т «Харк. авіац. ін-т», 2008. — 82 с.
- Осипчук А. В. Архівна система Румунії: становлення та розвиток // Архіви України. — 2012. — № 1. — С. 230–237.
- Памятники византийской литературы IV–IX вв. // под. ред. Фрейберг Л. А. — Москва: Наука, 1968. — 352 с.
- Право на правду: практичний порадник із доступу до архівів. — Львів, 2012. — .
- Старостин Е. В. Зарубежное архивоведение: проблемы истории, теории и методологии. — Москва: Информационно-издательское агентство «Русский мир», 1997. — 332 с.
- Флуг К. К. История китайской печатной книги сунской эпохи X–XIII вв. — Москва.: Издательство Академии наук СССР, 1959. — 400 с.
- Guyotjeannin (Olivier) et Potin (Yann), " La fabrique de la perpétuité : le trésor des chartes et les archives du royaume, XIIIe-XIXe s. ", Revue de synthèse. Fabrique des archives, fabrique de l'histoire, 5esérie, 2004 — pp. 15–44 pp.
- Pearce-Moses. R. A Glossary of Archival and Records / R. Pearce-Moses. — Chicago, 2005.-434 pp.
- Piggott J. R. Mokkan. Wooden Documents from the Nara Period (англ.) // Monumenta Nipponica: журнал. — Sophia University, 1990. — Т. 45. — № 4. — С. 449–470.
- Robert M. Warner. Diary of a Dream: A History of the National Archives Independence Movement, 1980–1985. — Metuchen, NJ. and London: The Scarecrow Press, 1995. — 211 p.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Архів |
- Архіви України — офіційний вебпортал Державної архівної служби України.
- Національний архів Австрії(нім.)
- Національний архів Великої Британії(англ.)
- Національний архів Польщі(пол.) (англ.)
- Портал архіви Росії (рос.)
- Національні архіви Франції(фр.)
- Народний архів Чехії(чеськ.)
- Національний архів Японії(яп.)
- Національне управління архівів та документації США(англ.)
- (івр.) (англ.)
- (івр.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya mistit pravopisni leksichni gramatichni stilistichni abo inshi movni pomilki yaki treba vipraviti Vi mozhete dopomogti vdoskonaliti cyu stattyu pogodivshi yiyi iz chinnimi movnimi standartami veresen 2018 Pro fajl sho mistit u sobi odin abo dekilka fajliv ta metadani div Arhiv informatika Arhi v ustanova sho zdijsnyuye prijmannya opis i zberigannya dokumentiv z metoyu vikoristannya retrospektivnoyi dokumentnoyi informaciyi Arhiv yak ustanova abo yiyi strukturnij pidrozdil mozhe buti dvoh vidiv arhiv yakij zdijsnyuye postijne zberigannya nosiyiv informaciyi yaki stosuyutsya jogo profilyu arhiv postijnogo zberigannya a takozh arhiv zi zminnim skladom dokumentiv u yakomu nosiyi informaciyi zberigayutsya protyagom vstanovlenih strokiv pislya chogo chastina yih pidlyagaye peredavannyu u vidpovidnij arhiv dlya postijnogo zberigannya Vihodyachi z tipologiyi arhivu isnuye traktuvannya ponyattya yak strukturnij pidrozdil ustanovi vidpovidalnij za vedennya obliku ta zberigannya dokumentaciyi yaka stanovit cinnist sukupnist materialiv nosiyiv informaciyi sho utvorilisya v rezultati diyalnosti ustanov pidpriyemstv ta okremih osib budivlya abo yiyi chastina korpus arhivnih kolekcij abo misce viddil kimnata shafa de v pevnomu poryadku zberigayutsya stari dokumenti yaki narazi ne aktualni ArhivSfera robotid ocinyuvannya d i publichni poslugi Arhiv u VikishovishiSkrinki naukovogo arhivu NaUKMA Sumizhni profesiyi Arhivist Znavec z istoriyi teoriyi ta praktiki z organizaciyi zberezhennya obliku i vikoristannya arhivnih dokumentiv Arhivarius Pracivnik arhivu sho zbiraye organizovuye sistematizuye ta zabezpechuye dostup do zapisiv i dokumentiv yaki mayut dovgostrokove znachennya EtimologiyaTermin arhiv pohodit vid greckogo ἀrxeῖon administrativna ustanova vidomstvo sho ye pohidnim vid ἀrxh vlada pravlinnya pochatok pov yazanogo z etimologichno neyasnim diyeslovom ἀrxw pochinayu ya ye pershim keruyu Z greckoyi perejshov u latinsku archivum z yakoyi cherez nimecku movu potrapilo v ukrayinsku Ukrayinskoyu movoyu arhiv staroukrayinskoyu arhiva XVIII st anglijskoyu archive nimeckoyu archivieren francuzkoyu archives polskoyu archiwum Istoriya rozvitku arhivnoyi spraviStarodavnij Svit U davnih civilizacij ponyattya arhivu ne bulo viddilene vid ponyattya biblioteki Faktichno ce buli shovisha zmishanogo tipu Pershi taki ustanovi vinikli na teritoriyi Mezhirichchya de znahodilis derzhavi Shumeru Akkadu Vavilonu Assiriyi Arhivi shumeriv predstavleni miskimi arhivami Uru Lagashu Shurupaku nayavni ta privatni zalishki vlasnih bibliotek u budinkah zvichajnih remisnikiv Osoblivistyu roboti cih zakladiv bulo zapochatkuvannya sortuvannya ta katalogizaciya dokumentiv yaki pisalis na glinyanih tablichkah u korzinah zberigalis na glinyanih policyah zi specialnimi poznachkami V assirijskih najbilshih arhivah udoskonalilas sistema zboru perepisuvannya informaciyi ta perevirki pravdivosti danih Najbilsh doskonaloyu bibliotekoyu cogo regionu varto vvazhati biblioteku arhiv Ashshurbanipala Sered arhivnih sistem sho civilizacijno nalezhali do shidnih despotij okremo postaye yegipetska yaka mala svoyu specifiku Yihni teksti zapisuvalis na papirusi tomu do nashogo chasu dijshlo malo zalishkiv takih ustanov Najvazhlivishim arhivom buv Faraonskij arhiv Pri dvorah isnuvala specialna posada naglyadach Budinku Knig Arhivi podilyalisya za kategoriyami Isnuvali hramovi ustanovi Geliopol Karnak Luksor de zberigalis zdebilshogo svyashenni teksti U arhivah faraoniv upravlinski praci diplomatichne listuvannya U nomovih arhivah regionalna administrativna dokumentaciya Chastina yegipetskoyi Knigi Mertvih napisanoyi na papirusi Zobrazhuye sud Osirisa Kayirskij Yegipetskij muzej Zbereglis neznachni zalishki rodinnih i privatnih arhiviv v osnovnomu majnovo pobutova informaciya Forma zberigannya evolyucionuvala protyagom usiyeyi istoriyi Yegiptu spochatku v yashikah glinyanih kovshah piznishe u nishah stin Najkoshtovnishi dokumenti v alebastrovih futlyarah Isnuvala i sistema katalogiv do nashogo chasu dijshlo shist takih Varto zaznachiti sho dopusk do takih sakralnih sporud mali lishe zhreci pisari abo predstavniki rodu faraona Do arhiviv pershih civilizacij vhodili religijni knigi medichni ta astronomichni traktati matematichni praci derzhavna dokumentaciya povchannya ta moralni nastanovi poetichni zbirki Ce use u podalshomu vplinulo na formuvannya takih sistem u Greciyi ta Rimi Arhivi antichnoyi Greciyi projshli dovgij shlyah rozvitku vid glinyanih tablichok krito mikenskoyi dobi carskih arhiviv piznishogo chasu do polisnih yaki zberigalisya v hramah tih bogiv sho oberigali vidpovidnij politichnij ustrij polisa Napriklad arhiv Afinskogo polisu mistivsya v hrami Metroon Arhivi ellinistichnih monarhij poyednuyut u sobi risi davnoshidnih i greckih tradicij Ce nasampered kancelyariya Aleksandra Makedonskogo a takozh arhivi jogo spadkoyemciv na miscyah Vsesvitnoyu populyarnistyu koristuyutsya znameniti biblioteki ellinistichnogo svitu Aleksandrijska Pergamska i Antiohijska Rekonstrukciya Tabulyariyu ta pam yatnikiv rozmishenih poruch z Kapitoliyem Hudozhnik Kosntan Muajo Parizh 1866 V Davnomu Rimi isnuvali dvi veliki grupi arhiviv zhrecki ta civilni Odnim z najstarishih zhreckih vvazhayetsya shovishe Sivilinih knig yake znahodilosya v hrami Yupitera Kapitolijskogo i pochinaye svoyu istoriyu z VI st do n e Najvazhlivishij civilnij arhiv respubliki nazivavsya Erarij skarbnicya pri Senati v hrami Saturna Tudi napravlyalisya materiali Senatu protokoli zasidan zapisi rishen i dekreti ugodi Rimu z inshimi derzhavami Takozh v Erariyi perebuvali dokumenti z arhiviv inshih posadovih osib V I st do n e ustanova otrimuye nazvu tabulyarij lat tabule doshechka dlya pisma Na choli arhivu zavzhdi stoyali kvestori ale vagomu rol vidigravali pisari V arhivi vikoristovuvali takozh pracyu pisemnih derzhavnih rabiv Arhivni materiali mali viglyad voskovih derev yanih doshok yaki chasto ob yednuvali u zv yazki papirusu pergamentu Materiali mali strukturuvannya u shovishi za grupami ustanova posadova osoba vid dokumentu Vseredini kozhnoyi grupi isnuvalo datuvannya dokumentiv za rokami Seredni viki Z rozpadom Rimskoyi Imperiyi prihodit u zanepad i rozvitok arhivnoyi spravi Yedinim prodovzhuvachem davnih tradicij stala Vizantiya arhivi yakoyi mozhna podiliti na derzhavni arhivi arhivi riznih derzhavnih vidomstv ustanov miskoyi ta provincijnoyi administraciyi imperatorskij arhiv arhivi cerkovnih ustanov privatni arhivi Taka kilkist arhiviv bula pov yazana z nayavnistyu velikogo zemlevolodinnya ta visokim rivnem rozvitku komercijnih vidnosin yaki vimagali vedennya pismovogo dilovodstva Filip II Avgust 1165 1223 francuzkij korol zasnovnik Skarbnici Hartij Na teritoriyi Zahidnoyi Yevropi u zv yazku z Velikim pereselennyam narodiv znikaye tradiciya vedennya arhiviv bilshist z nih praviteli namagalis perevoziti z soboyu i lishe z pochatkom hristiyanizaciyi buli utvoreni cerkovni a zgodom svitski arhivi Zokrema u Franciyi u VI stolitti vinikayut monastirski a u XIII stolitti miski Dedali bilshogo poshirennya nabuvayut inventari opisi dokumentiv roztashovani v pevnomu poryadku Francuzkij rozporyadivsya pro organizaciyu arhivu francuzkoyi koroni vidomogo pid nazvoyu Skarbnici hartij odnogo z najbilshih i cinnih arhiviv serednovichnoyi Yevropi U Franciyi pershij vidomij inventar buv skladenij u 1313 r V Angliyi rozvitok arhivnoyi spravi burhlivo rozpochinavsya z prihodom normandciv U cej period vazhlivi dokumenti zberigalis u skarbnici Pershi zgadki pro golovnogo arhivariusa datuyutsya 1199 rokom U 1286 roci stvoreno posadu golovnogo nad suvoyami master of rolls Titul bulo zatverdzheno tilki u 1495 roci Derzhavnim arhivom stala kolishnya cerkovna budova bilya korolivskogo palacu Isnuvali arhivi takozh u mistah i pri universitetah Sprobi sortuvati dokumenti prizvelo do stvorennya pershih aktovih knig Naprikinci XVI stolittya cherez poyavu termina derzhavna tayemnicya derzhava stvoryuye Arhiv derzhavnih paperiv yakij znahodivsya u londonskomu Taueri Z pochatkom Reformaciyi arhivi zaznali sekulyarizaciyi Shodo istoriyi rozvitku arhivnoyi spravi v Ispaniyi to voni buli miscevimi arhiv Toledo arhiv Aragonskogo korolivstva u misti Saragosa Arhiv Kordovskogo halifatu ta in Ale v bilshosti yih znishili u hodi Rekonkisti ta pid chas vtorgnennya Napoleona do Ispaniyi Prote znachnij vpliv na formuvannya sistemi arhivozberezhennya na teritoriyi Ispaniyu mali shidni narodi zokrema arabski Pochalosya viniknennya bibliotek ta arhiviv za dinastiyi Omeyadiv v 750 roci Najbilshij Dim mudrosti znahodivsya v Damasku Budivnictvo prohodilo bilya palacu yak halifskoyi vlasnosti yaka isnuvala za jogo rahunok Vidbuvalosya prodovzhennya tradicij zboru i kopiyuvannya ta pereklad inozemnih prac zokrema davnogreckih perskih ta indijskih rukopisiv Dokumenti zberigali v ustanovi u velicheznih primishennyah z derev yanimi shafami Kozhna galuz mala svoyu shafu i svij katalog kudi buli zaneseni nazvi prac Teksti zapisuvalis na paperi tayemnicyu vigotovlennya yakogo voni diznalis vid kitajciv Dostup u taku strukturu mali vidomi gromadyani vcheni poeti chinovniki Priyizhdzhim chitacham nadavalos zhitlo i harchuvannya Z IH stolittya dokumentacijni ustanovi z yavilisya u mechetyah medrese likarnyah mavzoleyah Na Dalekomu Shodi v cej chas Imperatorskij Kitaj buv kulturnim ta politichnim gegemonom sho vidobrazilos i na vedeni arhivnoyi spravi Specifika yih funkcionuvannya polyagala u postijnih zminah dinastij ideologij ta potrebi u legitimizaciyi vladi tomu borotba ideologichnih techij vplinula na dokumentaciyu ta yiyi zberigannya za panuvannya legistiv arhivi buli pereneseni v zaboronenij palac i vhid tudi provodivsya viklyuchno za dovidkami nesankcionovane proniknennya abo zmina iyeroglifa karalisya smertyu Po vsij derzhavi vidbuvavsya rozshuk dokumentaciyi ta knig stvoryuvalisya miscevi arhivni shovisha Na zakonodavchomu rivni ciyeyu robotoyu zajmalis palati lati Tan Lu v yakij zberigalis zakonodavchi materiali i dani perepisu naselennya arhiv Lan Taj imperatorskij sekretariat i shovishe sekretnoyi informaciyi Cin Lin Kozhen arhiv biblioteka buv naukovih centrom derzhavi z velicheznim shtatom vchenih komentatoriv redaktoriv katalogizatoriv Kopiyi z mokkaniv VII ta VIII stolit Znajdeni u stolicyah regionu Asuki Fudzhivarakjo Heyankjo Yaponiya Yaponiya ta derzhavi na teritoriyi suchasnoyi Koreyi povtoryuvali zakonodavchu strukturu viddiliv Ale na yaponskih ostrovah isnuvala pevna specifika u viglyadi zapisu na bambukovih doshechkah yap mokkan 木簡 Voni vikoristovuvalis dlya potochnih administrativnih zapisiv ta gospodarskih pidrahunkiv Zberigalis u arhivah velikih hramiv i simejnih arhivah chinovnikiv ta princiv krovi Novij chas Veliku rol u rozvitku arhivnoyi spravi rannogo novogo chasu vidigrali mavristi u XVI XVII stolittyah voni rozroblyayut principi organizaciyi shovish dokumentiv skladannya inventariv sposobi zberigannya i pravila vidannya dokumentiv zbirannya rukopisiv V XVI stolitti iz zarodzhennyam nacionalnih derzhav potreba v informaciyi arhivnih dokumentiv staye postijnoyu a vporyadkuvannya ta zberigannya cih dokumentiv peretvoryuyutsya na vazhlive suspilne zavdannya Do zmin v arhivnij spravi prizvela Velika francuzka revolyuciya Arhivi buli ogolosheni nadbannyam naciyi dokumenti feodalnih i cerkovnih arhiviv stali potuzhnim znaryaddyam u borotbi proti feodalizmu Haotichne nakopichennya dokumentiv v Angliyi prizvodit do stvorennya u 1838 roci Upravlinnya u spravah arhiviv Public Record Office vodnochas buli vidsutni instrukciyi shodo togo sho varto zberigati a sho znishuvati sama klasifikaciya dokumentiv takozh bula vidsutnya Z 1852 roku pochinayut dopuskati naukovciv u arhiv Z 1869 roku pracyuye Korolivska komisiya z istorichnih manuskriptiv yaka publikuye vitrimki z dokumentiv Publikaciyeyu dzherel zajmayetsya Tovaristvo Kyemdyena Camden Society i Korolivske istorichne tovaristvo Royal historical society Vhid do budivli Upravlinnya po spravah arhiviv zaraz Monska biblioteka Velika Britaniya London Korolivskij koledzh U Franciyi golovnim politichnim arhivom v XVI XVII stolitti sluzhila Skarbnicya hartij hocha rol yiyi v cij yakosti ves chas padala osoblivo pislya togo yak vona bula peredana u vedennya finansovih organiv Z tiyeyi pori politichna dokumentaciya koncentruvalasya v kabinetah koroliv i kancleriv Takozh padaye znachennya miskih arhiviv u zv yazku z obmezhennyam yaki buli v umovah absolyutnoyi monarhiyi miskih volnostej V cej zhe period poshiryuyetsya kolekcionuvannya dokumentalnih materialiv Inodi stvorennya kolekcij vidbuvalosya za rozporyadzhennyam verhovnoyi vladi takim bulo pohodzhennya Kabinetu hartij organizovanogo u Franciyi istoriografom Moro i yakij uvijshov potim do skladu korolivskoyi biblioteki U 1789 1790 rr Nacionalni a potim Ustanovchi zbori prijnyali rishennya pro stvorennya Nacionalnogo arhivu Franciyi 7 messidora 11 roku Respubliki 25 chervnya 1794 Konvent vidav dekret yakim Nacionalnij Arhiv bulo ogolosheno centralnim derzhavnim arhivom ta proponuvalosya zdavati istorichni materiali iz zemelnih i sudovih pitan U provinciyah analogichni materiali povinni buli koncentruvatisya v departamentskih arhivah Dokumenti cinni tilki v istorichnomu vidnoshenni peredavalisya v Parizku nacionalnu biblioteku Buv takozh viznanij princip publichnosti vsih arhiviv vsih derzhavnih arhiviv U HIH HH st viyavlyayetsya pragnennya do centralizaciyi arhiviv sho proyavilosya u koncentraciyi derzhavnih arhivoshovish ta v pidporyadkuvanni arhiviv specialno stvorenomu organu upravlinnya U XIX st buv viznanij princip publichnosti arhiviv Centralizaciya arhivnoyi spravi u Franciyi bula piznishe oformlena she cilim ryadom zakonodavchih aktiv u 40 80 ti roki XIX st z yakih najbilsh istotnim buv zakon 1884 g vidpovidno do yakih upravlinnya Nacionalnim departamentam komunalnimi ta gospitalnimi arhivami zoseredzhuvalisya v Ministerstvi Osviti pri yakomu buli stvoreni Arhivne upravlinnya Arhivna komisiya ta inspekciya Arhivnomu upravlinnyu pidporyadkovuvalisya vsi departamentski arhivi yakim v svoyu chergu pidporyadkovuvalisya komunalni ta gospitalni arhivi Blizki sistemi yaki oriyentuvalisya na zrazok Franciyi buli stvoreni v rezultati arhivnoyi reformi v Belgiyi 1879 ta Gollandiyi 1875 tut bula stvorena merezha derzhavnih arhiviv centralnih i provincijnih pidporyadkovanih Ministerstvu vnutrishnih sprav U kozhnij praktichno bilsh mensh rozvinutij krayini pochalasya pidgotovka specialnih kadriv istorikiv arhivistiv Providnu rol v comu zigrala Franciya She v 1821 r buv stvorenij specialnij arhivnij institut vidomij yak Shkola Hartij Analogichni shkoli ta instituti pochali postupovo stvoryuvatisya v inshih krayinah svitu Naprikinci XV stolittya vidbulosya ob yednannya Ispaniyi Todi zh bulo stvoreno pershij zagalnoispanskij korolivskij arhiv u forteci Simankas Naprikinci XVIII stolittya buv stvorenij Golovnij arhiv Indij v Sevilyi Arhivna sprava perebuvala u stani glibokogo zanepadu azh do XIX st sho bulo pov yazano ekonomichnoyu ta politichnoyu krizoyu Ispanskoyi derzhavi U 1858 r stvoryuyetsya centralnij administrativnij arhiv v Alkala de Enares a v 1866 r Nacionalnij istorichnij arhiv u Madridi Okremogo specialnogo organu upravlinnya arhivami ne bulo Bula lishe stvorena tehnichna komisiya arhiviv bibliotek i muzeyiv ta vvedena posada inspektora arhiviv yaku zajmav direktor Nacionalnogo istorichnogo arhivu Koncentraciya arhiviv Italiyi pochalasya z okremih italijskih derzhav v 1808 r vinik generalnij Arhiv u Neapoli v 1815 r Derzhavnij Arhiv u Veneciyi v seredini XIX st u Florenciyi Pislya ob yednannya Italiyi bula provedena reforma v arhivnij spravi U 1861 r buv stvorenij Arhiv Italijskogo korolivstva vsi derzhavni arhivi buli peredani v Ministerstvo vnutrishnih sprav U politichno roz yednanij Nimechchini arhivni reformi buli provedeni v pershij polovini XIX stolittya odnak v mezhah okremih nimeckih derzhav v Prussiyi Bavariyi Saksoniyi i t d U SShA Federalnij arhiv pochav skladatis she pid chas pershih kontinentalnih kongresiv Zgodom u 1834 roci stvoreno Upravlinnya Hranitelya arhiviv u yakomu bulo utvoreno Byuro arhiviv i bibliotek i Byuro indeksiv i arhiviv Prote majzhe vsi dokumenti zberigalis u riznih departamentah Protyagom drugoyi polovini XIX stolittya bulo prijnyato nizku aktiv zgidno z yakimi ryad dokumentiv mali buti peredani u Biblioteku Kongresu Protyagom XIX st do tradicijnih funkcij arhivnih ustanov dodayutsya pitannya komplektuvannya arhiviv fonduvannya dokumentiv naukovogo opisu zberezhennya ekspertizi cinnosti U krayin Shodu v danij period chasu vidbuvayetsya zanepad arhivnoyi spravi tomu sho voni vtrachayut vlasnu derzhavnist i stayut ob yektami kolonizatorskoyi politiki V Indiyi organizovano v 1857 roci na osnovi dokumentaciyi Ost Indskoyi kampaniyi Arhiv Imperiyi u Kalkutti Isnuvali veliki arhivni zbirki i u Madrasi i Bombeyi ale use ce lishe dokumenti politiki metropoliyi a materiali dokolonialnogo periodu viklikali malo uvagi bilshist z nih vivezli u kolekciyi muzeyi ta lyubiteliv shodu Shodo funkcionuvannya to bula vidsutnist vilnogo dostupu do informaciyi dlya indijskogo naselennya sho zgodom sprichinilo zmini u svidomosti naselennya Vono ne vmilo organizovuvati ta pravilno koristuvatis arhivnoyu dokumentaciyeyu velikogo poshirennya cenzura pomitok ta zapisiv doslidnikiv Novitnij period U HH stolitti arhivoznavstvo transformuyetsya u specialnu kompleksnu naukovu disciplinu sho maye yak zagalnu teoriyu tak i teoretichni rozrobki do ekspertizi cinnosti dokumentiv fonduvannya opisu j poshuku dokumentnoyi retrospektivnoyi informaciyi yiyi vikoristannya na korist nauki j praktiki U cilomu na pochatok HH st u bilshosti krayin svitu buli rozbudovani vlasni arhivni sistemi j arhivna sprava nabula suchasnogo viglyadu Suchasni arhivi mozhna rozdiliti na dvi kategoriyi centralizovani ta decentralizovani Robochi kabineti pracivnikiv arhivu Gamburg Nimechchina Centralizovani arhivni sistemi isnuyut u Franciyi Belgiyi Daniyi Niderlandah Italiyi Irlandiyi Norvegiyi Daniyi Greciyi Lyuksemburgu Portugaliyi ta krayinah kolishnogo socialistichnogo taboru U Franciyi arhivna sprava pidporyadkovana Ministerstvu osviti i kulturi Centralnomu nacionalnomu arhivu pidporyadkovano arhivi 99 h departamentiv Franciyi i dvoh zamorskih teritorij Novoyi Kaledoniyi ta Francuzkoyi Polineziyi Takozh isnuye merezha nederzhavnih arhiviv Derzhavna arhivna administraciya Italiyi formuyetsya uryadom Yij pidporyadkovani centralni ta derzhavni provincijni arhivi ale za zakonom 1963 r vsi voni mayut avtonomiyu V Rumuniyi centralnim organom arhivnoyi galuzi ye Nacionalnij arhiv Rumuniyi pidkontrolnij Ministerstvu vnutrishnih sprav a takozh 39 povitovih arhiviv ta arhiv mista Buharest Arhivna sistema Polshi skladalasya z troh rivniv centralni voyevodski ta povitovi Nacionalnij arhivnij fond podilyayetsya na derzhavnij i nederzhavnij Arhivi ministerstv pov yazanih z nacionalnoyu bezpekoyu a takozh vishih organiv vladi znahoditsya poza sferoyu centralizovanih arhivnih struktur U Velikij Britaniyi zrostannya arhivu i vidsutnist chitko propisanih pravil zberezhennya prizvelo do reformi 1958 roku vipracovuvalis standartni umovi shodo zberezhennya arhivnih danih Dokumenti mali peredavatis u arhiv cherez 30 rokiv de voni cherez 50 rokiv mali buti vidkritimi Krim cogo vstanovlyuvalas dvostupeneva sistema perevirki dokumentu Arhivi Shotlandiyi i Pivnichnoyi Irlandiyi zalishalis okremimi strukturami Prote potim termin zakritosti dokumentu bulo zmensheno do 30 rokiv U 2000 roci bulo prijnyato zakon Pro svobodu informaciyi u 2000 roci Mizh 2003 i 2006 rokami na bazi Upravlinnya po arhivnim spravam Korolivskij komisiyi po istorichnim rukopisam Kancelyariyi yiyi velichnosti i upravlinni publichnoyu informaciyeyu bulo stvoreno Nacionalnij arhiv Decentralizovanimi ye arhivni sistemi Nimechchini Shvejcariyi Ispaniyi Najbilsh decentralizovana sistema u Federativnij Respublici Nimechchini Centralnij federalnij arhiv u Koblenci zberigaye dokumenti lishe Federalnogo uryadu Prezidenta armiyi Isnuye merezha nezalezhnih municipalnih korporativnih i privatnih arhiviv Federalna Administraciya upravlinnya arhivami i dilovodstvom SShA opikuyetsya tilki dokumentami Federalnogo uryadu j keruye arhivami zagalnoderzhavnih vidomstv Pershij zakon yakij regulyuvav arhivnu v SShA bulo prijnyato 1934 r Piznishe bulo stvoreno Nacionalnu Komisiyu istorichnih publikacij yaka z 2 pol XX st pidtrimuye zv yazok mizh Nacionalnim arhivom SShA i arhivami shtativ Samostijnimi ye arhivi Pentagonu i specsluzhb U SShA funkcionuye takozh merezha privatnih ta napivprivatnih sho mistyat u sobi ne lishe osobistu informaciyu a j arhivi kolishnih prezidentiv arhiviv Stan zberezhennya arhivnih materialiv u Municipalnomu istorichnomu arhivi mista Kuelyar Ispaniya Arhivna sprava v Kanadi tradicijno vkraj decentralizovana chomu spriyalo paralelne isnuvannya v krayini p yatoh okremih tradicij dilovodstva Sogodni vsi provinciyi j teritoriyi Kanadi mayut vlasni arhivni sistemi pobudovani na normah vlasnih zakoniv zagalnogo kontrolyu za nimi nemaye U Ispaniyi upravlinnya derzhavnimi arhivami zdijsnyuye Golovne upravlinnya arhiviv i bibliotek u skladi ministerstva osviti i 6 oblasnih arhivnih inspekcij Merezha derzhavnih arhiviv Ispaniyi vklyuchaye v sebe chotiri golovnih arhivi Golovnij arhiv u Simankasi Nacionalnij istorichnij arhiv u Madridi Golovnij arhiv Indij v Sevilyi i arhiv Aragonskoyi koroni v Barseloni oblasni istorichni arhivi u Valensiyi Palmi na Majorci Korunyi Grenadi i Valyadolidi i nareshti provincijni arhivi dlya koncentraciyi materialiv miscevih ustanov yaki povinni buti stvoreni v golovnomu misti kozhnoyi provinciyi Na Shodi arhivna sistema znahoditsya u nerivnomirnomu rozvitku vid zastosuvannya suchasnih tehnologij do zanepadu ta znishennya arhivnoyi spadshini Sered krayin yaki mayut najgirshu arhivnu sistemu varto vidiliti Indiyu de ye problema zberigannya arhiviv Ce poyasnyuyetsya nekompetentnistyu pracivnikiv rozuminnya arhivu yak zvichajnogo skladu makulaturi ta prodovzhennya tradicij cenzuri i kontrolyu nad informaciyeyu Pracivniki ne bazhayut vikonuvati pokladeni na nih obov yazki organizovuyutsya misyachni strajki cherez zapiti na dokumenti z boku suspilstva Pro katastrofichnist situaciyi mozhe svidchiti nayavnist mavp termitiv i pacyukiv u primisheni dlya dokumentaciyi Bilya golovnih struktur arhiviv derzhavi Nacionalnogo arhivu Indiyi National Archives of India NAI Arheologichnogo upravlinnya Indiyi Archaeological Survey of India shkoli arhivnoyi spravi School of Archival Studies kupi smittya dostup dlya bagatoh naukovciv faktichno nemozhlivij spivrobitniki ne mozhut znajti vhid primishennya mayut viddati pid bank Arhivna sprava na Dalekomu Shodi znahoditsya na visoku rivni rozvitku cherez postijne strukturne udoskonalennya ta vikoristannya novitnih tehnichnih tehnologij Golovna sporuda Nacionalnij arhiv Yaponiyi de zberigayetsya blizko 545 tisyach dokumentiv z istoriyi Yaponiyi ta Aziyi nadaye yih dlya pereglyadu doslidnikam ta prostim gromadyanam Mistit originali Imperatorskih reskriptiv zakonodavchih aktiv konstitucij Yaponiyi novogo i novitnogo chasu a takozh biblioteki akademiyi Sohedzaka ta Kabinetu Ministriv Yaponiyi Sered tehnichnih novovveden ce mozhlivist skanuvannya knigi za 1 hvilinu sho vidbulos zavdyaki pracivnikam Tokijskogo universitetu Suchasni tendenciyi arhivnoyi spravi pomitna demokratizaciya arhivnoyi galuzi yiyi postupovij perehid vid derzhavnih do suspilnih prioritetiv rozderzhavlennya arhivnih sistem u bilshosti suchasnih krayin Derzhava vzhe ne ye golovnim zamovnikom arhivnoyi informaciyi arhivni sistemi pozbavlyayutsya zajvoyi centralizaciyi sho bula vlastiva poperednij eposi Osoblivo ce pomitno v anglomovnih krayinah de derzhava tradicijno najmensh vtruchalas u rozvitok arhivnoyi spravi stvorennya tak zvanih promizhnih arhiviv yaki timchasovo zberigayut dokumentaciyu obroblyayuchi yiyi ta vidsilayuchi potim do derzhavnih arhivnih struktur informatizaciya arhivnoyi spravi Naprikinci 70 h rokiv informatizacijni procesi rozpochalisya v derzhavnih arhivah Spochatku v elektronnomu viglyadi organizovuvali lishe naukovo dovidkovij aparat do dokumentiv desho piznishe pochali stvoryuvati bazi danih arhivnoyi informaciyi sluzhat dlya stvorennya i vedennya arhivnih opisiv zvedenih nomenklaturnih sprav katalogiv kartoteki ta komp yuterni sistemi opisuvannya V 90 ti roki pochalosya perevedennya samih dokumentiv u elektronni formati Vinikaye ponyattya elektronnogo arhivu pochali informatizuvatisya upravlinski procesi v arhivnij galuzi Osnovnimi napryamkami diyalnosti elektronnogo arhivu ye rozrobka principiv zberigannya ta zahistu informaciyi aktivizaciya vtorinnogo vikoristannya informaciyi standartizaciya kriteriyiv opisu danih ocinka vartosti stvorennya ta arhivuvannya mashinochitnih fajliv realizaciya informacijnih poslug i doslidnickih proektiv Torknulasya informatizaciya j sferi vikoristannya dokumentiv stvorennya kopijovanogo fondu dlya materialiv z obmezhenim fizichnim dostupom Osoblivogo rozvitku informatizaciya arhivnoyi spravi nabula z poyavoyu globalnoyi merezhi Internet yaka dozvolila otrimuvati virtualnij dostup do arhivnoyi informaciyi Rozshirennya mizhnarodnogo spivrobitnictva v arhivnij galuzi U 1948 roku pri YuNESKO bulo stvoreno Mizhnarodnu radu arhiviv MRA do yakoyi postupovo priyednalisya blizko 100 krayin a u 1956 roci priyednalasya Ukrayina yak Respublika SRSR Golovni zavdannya MRA periodichne sklikannya mizhnarodnih kongresiv arhivistiv I j kongres vidbuvsya 1950 roku v Parizhi vstanovlennya ta zmicnennya zv yazkiv mizh arhivami j arhivistami riznih krayin spriyannya zberezhennyu i zahistu dokumentiv koordinuvannya roboti arhiviv u mizhnarodnomu plani Poza strukturoyu MRA ale za jogo pidtrimki z 1957 r diye regionalna yevropejska organizaciya Kruglij stil arhiviv Z 90 h rokiv arhivni pitannya duzhe aktivno virishuye rada Yevropi ta Yevrosoyuz GalereyaBudivlya Nacionalnogo arhivu Yaponiyi Rajon Tijoda Tokio Budivlya Nacionalnih arhiviv Franciyi P yerrfitt syur Sen Departament Sena Sen Deni Derzhavnij arhiv Izrayilyu Yerusalim Biblioteka ta arhiv Kanadi Ottava Budivlya administraciyi narodnogo arhivu Polsha Krakiv Nacionalnij arhiv Finlyandiyi Gelsinki Arhivi cisarskogo domu dvoru ta derzhavi Avstriya Viden Vid na arhiv mista BryusselDiv takozhAvstrijskij derzhavnij arhiv Arhivi Ukrayini Vsesvitnij den audiovizualnoyi spadshini Generalnij arhiv Aragonskoyi Koroni Istoriya arhiviv v Ispaniyi Istoriya arhiviv u Velikij Britaniyi Nacionalnij arhiv Yaponiyi Nacionalnij arhiv Finlyandiyi Nacionalni arhivi FranciyiPrimitkiUkrayini CDEA Derzhavna arhivna sluzhba Ukrayini archives gov ua Procitovano 2 listopada 2021 Etimologichnij slovnik Ukrayinskoyi movi Pid red O S Melnichuk Kiyiv Naukova dumka 1982 T 1 S 90 Brzhostovskaya N V Arhivy i arhivnoe delo v zarubezhnyh stranah Istoriya i sovremennaya organizaciya Moskva 1971 S 7 Gluhov A G Sudby drevnih bibliotek Nauchno hudozhestvennye ocherki Moskva Libereya 1992 S 28 Nemirovskij A I Nit Ariadny V labirintah arheologi M Veche 2007 431 s Boruhovich V G V mire antichnyh svitkov Saratov Izd vo Saratovskogo universiteta 1976 s 194 202 Menshikov A V Arhivy Vizantii X XV v Guyotjeannin Olivier et Potin Yann La fabrique de la perpetuite le tresor des chartes et les archives du royaume XIII XIX s Revue de synthese Fabrique des archives fabrique de l histoire Seserie 2004 pp 15 44 pp Sir Robert Worcester History of the Master of the Rolls Assman A Prostori spogadu Formi transformaciyi kulturnoyi pam yati Per z nim K Dmitrenko L Doronicheva O Yudin K Nika Centr 2012 63 s Altamira i Krevea R Istoriya Srednevekovoj Ispanii T 1 Perevod s ispanskogo E A Vadkovskoj i O M Garmsen SPb Evraziya 2003 S 158 162 Flug K K Istoriya kitajskoj pechatnoj knigi sunskoj epohi X XIII vv Moskva Izdatelstvo Akademii nauk SSSR 1959 S 40 Van Shu Pin Arhivy i arhivnoe delo v Kitae preemstvennost i evolyuciya Vtoraya polovina XX veka dissertaciya kandidata istoricheskih nauk 05 25 02 Moskva 2003 238 s Piggott J R Mokkan Wooden Documents from the Nara Period angl Monumenta Nipponica zhurnal Sophia University 1990 T 45 4 S 449 470 Historical Manuscripts Commission Warrant Brzhostovskaya N V Osobennosti arhivnogo dela v Ispanii v XVI XX vv Levchenko L Arhivi i arhivna sprava Spoluchenih Shtativ Ameriki istoriya ta organizaciya Mikolayiv Ilion 2013 312 s http www nationalarchives gov uk information management legislation public records act history of pra History of the Public Records Acts Levchenko L Arhivi i arhivna sprava Spoluchenih Shtativ Ameriki istoriya ta organizaciya Mikolayiv Ilion 2013 S 323 324 Subdireccion General de los Archivos Estatales Dinyar Patel India s Archives How Did Things Get This Bad The New York Times 2012 Sweta Dutta Home to valuable documents National Archives faces neglect The Indian Express 2011 Superfast Scanner Lets You Digitize Book By Flipping Pages Nefedov K Yu Arhivoznavstvo Harkiv Nac aerokosm un t Hark aviac in t 2008 S 54 Alekseeva E V Arhivovedenie Moskva ACADEMA 2005 272 s BibliografiyaArhivistika Terminologichnij slovnik Uporyadniki K Ye Novohatskij K T Seliverstova Kiyiv 1998 106 s Assman A Prostori spogadu Formi transformaciyi kulturnoyi pam yati Alyajda Assman per z nim K Dmitrenko L Doronicheva O Yudin Kiyiv Nika Centr 2012 440 s Altamira i Krevea R Istoriya Srednevekovoj Ispanii Perevod s ispanskogo E A Vadkovskoj i O M Garmsen Sankt Peterburg Evraziya 2003 T 1 608 s Boruhovich V G V mire antichnyh svitkov Saratov Izd vo Saratovskogo universiteta 1976 224 s Brzhostovskaya N V Arhivy i arhivnoe delo v zarubezhnyh stranah Istoriya i sovremennaya organizaciya Moskva 1971 311 s Brzhostovskaya N V Razvitie arhivnogo dela v novejshee vremya 1918 1960 gg N V Brzhostovskaya Arhivy i arhivnoe delo v inostrannyh gosudarstvah Vypusk III M MGIAI 1961 188 s Van Shu Pin Arhivy i arhivnoe delo v Kitae preemstvennost i evolyuciya Vtoraya polovina XX veka dissertaciya kandidata istoricheskih nauk 05 25 02 Moskva 2003 238 s Gluhov A G Sudby drevnih bibliotek Nauchno hudozhestvennye ocherki Moskva Libereya 1992 160 s Moskva Astrel 2003 1578 s Etimologichnij slovnik ukrayinskoyi movi V 7 t AN URSR In t movoznavstva im O O Potebni Redkol O S Melnichuk golovnij red ta in Kiyiv Nauk dumka 1982 T 1 A G Ukl R V Boldiryev ta in 1982 632 s Kaptelov B I Federalnaya arhivnaya sluzhba SShA B I Kaptelov Sovetskie arhivy M 1977 4 S 94 99 Levchenko L Arhivi i arhivna sprava Spoluchenih Shtativ Ameriki istoriya ta organizaciya monografiya Larisa Levchenko Mikolayiv Ilion 2013 1204 c Melnik R Golovna direkciya derzhavnih arhiviv yak kerivnij organ Arhivnoyi sluzhbi Polshi vnutrishnya struktura i zavdannya Arhivi Ukrayini 2009 3 4 S 227 243 Nemirovskij A I Nit Ariadny V labirintah arheologi Moskva Veche 2007 431 s Nefedov K Yu Arhivoznavstvo navch posib K Yu Nefedov O O Karpenko Harkiv Nac aerokosm un t Hark aviac in t 2008 82 s Osipchuk A V Arhivna sistema Rumuniyi stanovlennya ta rozvitok Arhivi Ukrayini 2012 1 S 230 237 Pamyatniki vizantijskoj literatury IV IX vv pod red Frejberg L A Moskva Nauka 1968 352 s Pravo na pravdu praktichnij poradnik iz dostupu do arhiviv Lviv 2012 ISBN 978 966 2720 00 6 Starostin E V Zarubezhnoe arhivovedenie problemy istorii teorii i metodologii Moskva Informacionno izdatelskoe agentstvo Russkij mir 1997 332 s Flug K K Istoriya kitajskoj pechatnoj knigi sunskoj epohi X XIII vv Moskva Izdatelstvo Akademii nauk SSSR 1959 400 s Guyotjeannin Olivier et Potin Yann La fabrique de la perpetuite le tresor des chartes et les archives du royaume XIIIe XIXe s Revue de synthese Fabrique des archives fabrique de l histoire 5eserie 2004 pp 15 44 pp Pearce Moses R A Glossary of Archival and Records R Pearce Moses Chicago 2005 434 pp Piggott J R Mokkan Wooden Documents from the Nara Period angl Monumenta Nipponica zhurnal Sophia University 1990 T 45 4 S 449 470 Robert M Warner Diary of a Dream A History of the National Archives Independence Movement 1980 1985 Metuchen NJ and London The Scarecrow Press 1995 211 p PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu ArhivArhivi Ukrayini oficijnij vebportal Derzhavnoyi arhivnoyi sluzhbi Ukrayini Nacionalnij arhiv Avstriyi nim Nacionalnij arhiv Velikoyi Britaniyi angl Nacionalnij arhiv Polshi pol angl Portal arhivi Rosiyi ros Nacionalni arhivi Franciyi fr Narodnij arhiv Chehiyi chesk Nacionalnij arhiv Yaponiyi yap Nacionalne upravlinnya arhiviv ta dokumentaciyi SShA angl ivr angl ivr