Оста́п Миха́йлович Лу́цький (8 листопада 1883, Лука, нині Самбірський район, Львівська область, Україна — 8 жовтня 1941, Котлас, Архангельська область, Російська РФСР) — український поет, публіцист, літературний критик, перекладач, військовий, політичний і громадський діяч, кооператор. Учасник літературної групи «Молода муза». Літературні псевдоніми: «О. Люнатик», «Немирич». Брат Мирона, батько Юрія Луцьких. Був ад'ютантом австрійського архикнязя з династії Габсбургів, полковника Василя Вишиваного.
Луцький Остап Михайлович | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Загальна інформація | |
Народження | 8 листопада 1883 с. Лука, нині Самбірський район |
Смерть | 8 жовтня 1941 (57 років) м. Котлас, Російська РФСР |
Псевдо | «О. Люнатик», «Немирич» |
Військова служба | |
Приналежність | ![]() |
Війни / битви | Перша світова війна Українсько-польська війна 1918—1919 |
Командування | |
Шеф штабу IV Золочівської бригади | |
|
Життєпис
Народився 8 листопада 1883 року в с. Лука, нині Самбірський район, Львівська область, Україна (тоді Самбірський повіт, Королівство Галичини та Володимирії, Австро-Угорщина) в родині інтеліґента. Батько походив зі шляхти, був свідомим українцем-господарником, власником маєтку, земельних ділянок у с. Лука. Мати походила з українізованого німецького роду, разом з чоловіком мали 8 дітей.
Навчався у народній школі в Луці, яку закінчив близько 1892 року, у Бучацькій (нижчі класи), Станиславівській (1 рік), (де склав матуру 1900 року) гімназіях. Студент права Львівського університету, вивчав філософію у Празі та літературу в Краківському університеті.
Під час навчання у Кракові брав участь у літературно-мистецькому житті, спілкувався з Богданом Лепким, який склав на нього значний вплив.
Перші свої твори друкував у часописі «Руслан» (1902). У 1903 в Коломиї видав своїм коштом збірку поезій «Без маски», куди вмістив кілька влучних пародій на відомих діячів української культури. Одна з них «Іван Храмко» розгнівала адресата, спричинивши літературний скандал. Іван Франко, дарма, що й сам колись критикував літераторів старшого покоління, не пробачив зухвалому юнакові. Того ж року в часописі «Літературно-науковий вісник» (кн. 7, с. 5–6) він надрукував вірш-відповідь під заголовком «Із циклу «Злоба дня». О. Лунатикові», обізвавши того "малпою". Втім Луцький не обірвав контактів з ним і зберіг шанобливе ставлення до метра, а в 1905 опублікував три вірші Франка в альманаху «За красою».
Альманах був присвячений Ользі Кобилянській, чиєю творчістю Луцький захоплювався, і з якою листувався від квітня 1902 року, а у вересні 1903 познайомився особисто завдяки Богданові Лепкому.
Повернувшись до Львова, поринув у літературну й навкололітературну діяльність, зійшовся близько з поетом Петром Карманським. У 1905 році видав у Львові другу збірку поезій і перекладів «З моїх днів» І. Франко написав на неї загалом позитивну рецензію, відзначивши «викінчену і відшліфовану» форму його віршів.
Третя збірка Луцького «В такі хвилі» (Львів, 1906) однак здобулася на розгромну статтю Франка в журналі «Літературно-науковий вісник» (1906, т. 35, кн. 7, с. 180). Після того віршів більше не писав.
Того ж року у Львові Луцький виступив одним з ініціяторів літературної групи «Молода муза» (1906–1909, Львів), для якої придумав назву за твором Михайла Яцківа і написав програмову статтю, опубліковану в газеті «Діло» в листопаді 1907 року. І. Франко розкритикував і її в статті «Маніфест “Молодої Музи”», надрукованій в «Ділі» кілька тижнів по тому.
З 1 жовтня 1907 відбував однорічну військовову службу в 95-у піхотному полку цісарсько-королівської армії, штаб якого перебував у Львові. Отримав звання підхорунжого.
Тож у 1908 (а не 1907) Луцький переїхав до Чернівців співредактором часопису «Буковина», куди його запросив Степан Смаль-Стоцький; тут працював до початку Першої світової війни. Часто навідувався до Ольги Кобилянської, з якою мав платонічний роман. Утім одружився 25 жовтня 1910 з дочкою Степана Смаль-Стоцького Орисею.
Упродовж кількох років був фактичним редактором часопису «Буковина», що позитивно позначилося на якості матеріалів — публіцистичних і літературних. Завдяки активній публікації на сторінках «Буковини» творів «молодомузівців», багато з них швидко стали популярними у тогочасному літературному процесі.
Написав низку літературно-критичних статей, присвячених літературному процесові кінця XIX — початку XX століття у яких проповідував модерністські шляхи розвитку літератури, стверджував про необхідність збагачення та урізноманітнення естетичних та художніх принципів в українській літературі.
На військовій службі
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TUM4d1pDOVZhM0l0VUc5c1gyUmxiR1ZuWVhScGIyNHVhbkJuTHpNd01IQjRMVlZyY2kxUWIyeGZaR1ZzWldkaGRHbHZiaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Сидять зліва направо: Роман Гузар, Петро Левчук, Петро Ліпко, Семен Магаляс, Петро Мшанецький;
стоять зліва направо: 2-й — Василь Руцький, 4-й — Остап Луцький.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlprTHlWRU1DVTVSU1ZFTVNVNE1TVkVNU1U0TWlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1JsOGxSREFsT1VJbFJERWxPRE1sUkRFbE9EWWxSREVsT0VNbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqZ2xSREFsUWpsZkpVUXdKVUkzWHlWRU1DVkNOQ1ZFTVNVNE1DVkVNU1U0TXlWRU1DVkNOaVZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNSU1ZFTVNVNFJTNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RKVVF3SlRsRkpVUXhKVGd4SlVReEpUZ3lKVVF3SlVJd0pVUXdKVUpHWHlWRU1DVTVRaVZFTVNVNE15VkVNU1U0TmlWRU1TVTRReVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNPVjhsUkRBbFFqZGZKVVF3SlVJMEpVUXhKVGd3SlVReEpUZ3pKVVF3SlVJMkpVUXdKVUk0SlVRd0pVSkVKVVF3SlVKRkpVUXhKVGhGTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
З початком Першої світової віни призваний до цісарсько-королівської армії, служив у 95-му піхотному полку в складі 2-ї армії Едуарда фон Бьом-Ермолkі.
Наказом штабу 22-ї k.u.k. бригади призначений ад'ютантом ерцгерцога Вільгельма Ґабсбурґа (Василя Вишиваного), командувача «Групи ерцгерцога Вільгельма» у поході австро-німецьких військ на Правобережну Україну. Сотник Української галицької армії (УГА) — шеф штабу IV Золочівської бригади (зокрема, міста Тернопіль, Бучач — тут проживав з кінця листопада 1918 до 6 травня 1919 року в монастирі оо. Василіан разом з шефом Вільгельмом Габсбургом-Василем Вишиваним). Старшина з особливих доручень при штабі Головного Отамана Симона Петлюри. Як член штабу Армії УНР виголосив промову на похороні Євгена Мишковського.
Політична та кооперативна діяльність
Від 1921 р. у с. Воля-Довголуцька (тепер Стрийський район). У 1925–1939 роках — член ЦК УНДО. Посол до сейму Польщі (1928–1935) та сенату (1935–1939). Виступав 1938 року в сеймі проти укладення додаткової угоди 20 червня 1938 року до Конкордату 1925 між урядом Республіки Польща та Ватиканом, внаслідок чого було знищено понад 100 православних церков Підляшшя та Холмщини, ревіндиковано близько 2 800 га землі, що належала церкві.
З 1928 р. один з провідних діячів української кооперації в Галичині. В 1929–1939 роках — голова дирекції РСУК. Очолював наглядову раду Центросоюзу (1928–1939). Під час наради у Центросоюзі після пацифікації сказав: «Ми не каліки, щоб світові наставляти наші рани і просити милостині… вертайтесь, продовжуйте працю…». З ним тісно співпрацювали діячі ОУН, зокрема про це згадує Провідник ОУН Рогатинщини М. Угрин-Безгріший (у праці «Мій життєпис»).
Автор збірок поезій, перекладів (в тому числі творів Богдана Лепкого, Михайла Яцківа), статей на економічні й суспільні теми.
Заарештований НКВД в жовтні 1939 р. Загинув у більшовицькому концтаборі.
Вшанування пам'яті
Ім'ям О. Луцького названа вулиця у Залізничному районі Львова.
Примітки
- Іван Лучук. Вчинки і бешкети музи Остапа Луцького // Збруч, 11.05.2017.
- Качор А. Остап Луцький… — С. 5.
- Пиндус Б. Луцький Остап… — С. 409.
- Качор А. Остап Луцький… — С. 6.
- . Архів оригіналу за 13 квітня 2014. Процитовано 11 квітня 2014.
- За іншими даними — в селі Лука, нині Монастириського району Тернопільщини; див.: Лука з присілком Сеньків // Бучач і Бучаччина. Історично-мемуарний збірник / ред. колегія Михайло Островерха та інші. — Ню Йорк — Лондон — Париж — Сидней — Торонто : НТШ, Український архів, 1972. — Т. XXVII. — С. 252, 579.
- https://esu.com.ua/article-17133
- . Архів оригіналу за 11 листопада 2014. Процитовано 16 травня 2014.
- https://zbruc.eu/node/65797
- . Архів оригіналу за 11 листопада 2014. Процитовано 16 травня 2014.
- https://zbruc.eu/node/65797
- Василь Деревінський. Ад'ютант архікнязя: військова кар'єра / Муза і чин Остапа Луцького. — К.: Смолоскип, 2016, С.385—330
- https://zbruc.eu/node/65797
- Василь Деревінський. Ад'ютант архікнязя: військова кар'єра / Муза і чин Остапа Луцького. — К.: Смолоскип, 2016, С.385—330
- . Архів оригіналу за 26 жовтня 2016. Процитовано 26 жовтня 2015.
- Шкраб'юк П. Спогади француза з Квебеку о. Жана, ЧСВВ, як засіб концептуалізації конфесійної та національної ідентичности[недоступне посилання з червня 2019]. — С. 154.
- Svoboda-1931-247 (1931)
- Sejm i Senat 1935—1940 IV kadencja, opracował Scriptor. — Warszawa: nakładem Księgarni F. Hoesicka, 1936. — S. 411. (пол.)
- І. Пилипів. Правовий статус Греко-католицької церкви в Другій Речі Посполитій (1925—1939 рр.)
- Вишневський В. Трагедія православних церков у Польщі // Пам'ятки України. — К., 1990. — № 4; 1991. — № 1. — С. 18—19. — ISSN 0131-2685.
- Мартюк І. Центросоюз: Союз Кооперативних Союзів у Львові в роках 1924—1944. [ 17 травня 2014 у Wayback Machine.]
- Шипилявий С. Національно-економічне відродження Бучаччини // Бучач і Бучаччина. Історично-мемуарний збірник / ред. колегія Михайло Островерха та інші. — Ню Йорк — Лондон — Париж — Сидней — Торонто : НТШ, Український архів, 1972. — Т. XXVII. — С. 298.
Джерела
- Волчко-Кульчицький І. Історія села Кульчиць і роду Драґо-Сасів. — Дрогобич : Відродження, 1995. — С. 322—333.
- Гречанюк А. Остап Луцький — літературний критик (на матеріалі газети «Буковина»). — Біблія і культура. — Випуск 4. — Чернівці : Рута, 2002. — С. 204—207.
- Ільницький М. П'ять «літературних» років Остапа Луцького. — Жовтень. — 1989. — № 1.
- Ільницький М. Поети «Молодої музи». — «Українська мова та література в школі», 1990. — № 4.
- Качкан В. Луцький Остап // Українська журналістика в іменах / за ред. М. Романюка. — Львів, 1999. — Вип. 6. — С. 396.
- Качор А. Остап Луцький (пам'яті визначного українського громадського діяча) [ 5 червня 2021 у Wayback Machine.]. — Вінніпег, 1952. — 32 с.
- Луцький О. І. Луцький Остап Михайлович [ 22 листопада 2015 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2009. — Т. 6 : Ла — Мі. — С. 316. — .
- / Упорядники: Василь Деревінський, Данило Ільницький, Петро Ляшкевич, Надія Мориквас. — К. : Смолоскип, 2016. — 936 с.; іл.
- Остап Луцький — Молодомузець [ 17 травня 2014 у Wayback Machine.]. — Нью-Йорк. — 1968.
- Пиндус Б. Луцький Остап // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2005. — Т. 2 : К — О. — С. 409. — .
- Полєк В. Т. Луцький Остап Михайлович [ 17 серпня 2018 у Wayback Machine.] // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2001–2023. — .
- Список-каталог ЦДІАЛ. — Т. 2, — С. 213.
- Франко І. Остап Луцький. В такі хвилі. — Маніфест «Молодої музи» // Зібрання творів. — К., 1982. — Т. 37.
- Остап Луцький. Род. 1883 р.: Київ, 1908 // Українська Муза: од початку до наших днів / під ред. О. Коваленко, 1908. — Стб. 1029—1034 : Київ: Друк. П. Барського [ 28 січня 2021 у Wayback Machine.]
Посилання
- Луцький Остап [ 14 вересня 2020 у Wayback Machine.] // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Буенос-Айрес, 1960. — Т. 4, кн. VII : Літери Ле — Ме. — С. 867. — 1000 екз.
- Міжпарляментарна унія // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Буенос-Айрес, 1961. — Т. 4, кн. VIII : Літери Ме — На. — С. 992. — 1000 екз.
- Косівщина. Остап Луцький та його родина [ 17 травня 2014 у Wayback Machine.] // Портал Косівщини.
- Ostap Vadiuk Lutsky [ 20 липня 2015 у Wayback Machine.] // Geni.
- Луцький О. З моїх днів: поезиї / Остап Луцький. — Львів: Накладом Михайла Петрицького, 1905. — 60 с. [ 26 листопада 2018 у Wayback Machine.]
- Луцький О. М. В такі хвилі: поезії (1902—1906) / Остап Луцький. — Львів: З друк. нар. Манецьких: Накладом М. Величковського і Сп., 1906. — 55 с. [ 26 листопада 2018 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Luckij Osta p Miha jlovich Lu ckij 8 listopada 1883 Luka nini Sambirskij rajon Lvivska oblast Ukrayina 8 zhovtnya 1941 Kotlas Arhangelska oblast Rosijska RFSR ukrayinskij poet publicist literaturnij kritik perekladach vijskovij politichnij i gromadskij diyach kooperator Uchasnik literaturnoyi grupi Moloda muza Literaturni psevdonimi O Lyunatik Nemirich Brat Mirona batko Yuriya Luckih Buv ad yutantom avstrijskogo arhiknyazya z dinastiyi Gabsburgiv polkovnika Vasilya Vishivanogo Luckij Ostap Mihajlovich SotnikZagalna informaciyaNarodzhennya8 listopada 1883 1883 11 08 s Luka nini Sambirskij rajonSmert8 zhovtnya 1941 1941 10 08 57 rokiv m Kotlas Rosijska RFSRPsevdo O Lyunatik Nemirich Vijskova sluzhbaPrinalezhnist ZUNRVijni bitviPersha svitova vijna Ukrayinsko polska vijna 1918 1919KomanduvannyaShef shtabu IV Zolochivskoyi brigadi Luckij Ostap Mihajlovich u VikishovishiZhittyepisDokladnishe Lucki gerbu Sas Narodivsya 8 listopada 1883 roku v s Luka nini Sambirskij rajon Lvivska oblast Ukrayina todi Sambirskij povit Korolivstvo Galichini ta Volodimiriyi Avstro Ugorshina v rodini inteligenta Batko pohodiv zi shlyahti buv svidomim ukrayincem gospodarnikom vlasnikom mayetku zemelnih dilyanok u s Luka Mati pohodila z ukrayinizovanogo nimeckogo rodu razom z cholovikom mali 8 ditej Navchavsya u narodnij shkoli v Luci yaku zakinchiv blizko 1892 roku u Buchackij nizhchi klasi Stanislavivskij 1 rik de sklav maturu 1900 roku gimnaziyah Student prava Lvivskogo universitetu vivchav filosofiyu u Prazi ta literaturu v Krakivskomu universiteti Pid chas navchannya u Krakovi brav uchast u literaturno misteckomu zhitti spilkuvavsya z Bogdanom Lepkim yakij sklav na nogo znachnij vpliv Pershi svoyi tvori drukuvav u chasopisi Ruslan 1902 U 1903 v Kolomiyi vidav svoyim koshtom zbirku poezij Bez maski kudi vmistiv kilka vluchnih parodij na vidomih diyachiv ukrayinskoyi kulturi Odna z nih Ivan Hramko rozgnivala adresata sprichinivshi literaturnij skandal Ivan Franko darma sho j sam kolis kritikuvav literatoriv starshogo pokolinnya ne probachiv zuhvalomu yunakovi Togo zh roku v chasopisi Literaturno naukovij visnik kn 7 s 5 6 vin nadrukuvav virsh vidpovid pid zagolovkom Iz ciklu Zloba dnya O Lunatikovi obizvavshi togo malpoyu Vtim Luckij ne obirvav kontaktiv z nim i zberig shanoblive stavlennya do metra a v 1905 opublikuvav tri virshi Franka v almanahu Za krasoyu Almanah buv prisvyachenij Olzi Kobilyanskij chiyeyu tvorchistyu Luckij zahoplyuvavsya i z yakoyu listuvavsya vid kvitnya 1902 roku a u veresni 1903 poznajomivsya osobisto zavdyaki Bogdanovi Lepkomu Povernuvshis do Lvova porinuv u literaturnu j navkololiteraturnu diyalnist zijshovsya blizko z poetom Petrom Karmanskim U 1905 roci vidav u Lvovi drugu zbirku poezij i perekladiv Z moyih dniv I Franko napisav na neyi zagalom pozitivnu recenziyu vidznachivshi vikinchenu i vidshlifovanu formu jogo virshiv Tretya zbirka Luckogo V taki hvili Lviv 1906 odnak zdobulasya na rozgromnu stattyu Franka v zhurnali Literaturno naukovij visnik 1906 t 35 kn 7 s 180 Pislya togo virshiv bilshe ne pisav Togo zh roku u Lvovi Luckij vistupiv odnim z iniciyatoriv literaturnoyi grupi Moloda muza 1906 1909 Lviv dlya yakoyi pridumav nazvu za tvorom Mihajla Yackiva i napisav programovu stattyu opublikovanu v gazeti Dilo v listopadi 1907 roku I Franko rozkritikuvav i yiyi v statti Manifest Molodoyi Muzi nadrukovanij v Dili kilka tizhniv po tomu Z 1 zhovtnya 1907 vidbuvav odnorichnu vijskovovu sluzhbu v 95 u pihotnomu polku cisarsko korolivskoyi armiyi shtab yakogo perebuvav u Lvovi Otrimav zvannya pidhorunzhogo Tozh u 1908 a ne 1907 Luckij pereyihav do Chernivciv spivredaktorom chasopisu Bukovina kudi jogo zaprosiv Stepan Smal Stockij tut pracyuvav do pochatku Pershoyi svitovoyi vijni Chasto naviduvavsya do Olgi Kobilyanskoyi z yakoyu mav platonichnij roman Utim odruzhivsya 25 zhovtnya 1910 z dochkoyu Stepana Smal Stockogo Oriseyu Uprodovzh kilkoh rokiv buv faktichnim redaktorom chasopisu Bukovina sho pozitivno poznachilosya na yakosti materialiv publicistichnih i literaturnih Zavdyaki aktivnij publikaciyi na storinkah Bukovini tvoriv molodomuzivciv bagato z nih shvidko stali populyarnimi u togochasnomu literaturnomu procesi Napisav nizku literaturno kritichnih statej prisvyachenih literaturnomu procesovi kincya XIX pochatku XX stolittya u yakih propoviduvav modernistski shlyahi rozvitku literaturi stverdzhuvav pro neobhidnist zbagachennya ta uriznomanitnennya estetichnih ta hudozhnih principiv v ukrayinskij literaturi Na vijskovij sluzhbi Ukrayinska delegaciya na peregovorah z polyakami u Lvovi 31 lipnya 1919 roku Sidyat zliva napravo Roman Guzar Petro Levchuk Petro Lipko Semen Magalyas Petro Mshaneckij stoyat zliva napravo 2 j Vasil Ruckij 4 j Ostap Luckij Ostap Luckij z druzhinoyu Irinoyu Oriseyu Smal Stockoyu Z pochatkom Pershoyi svitovoyi vini prizvanij do cisarsko korolivskoyi armiyi sluzhiv u 95 mu pihotnomu polku v skladi 2 yi armiyi Eduarda fon Bom Ermolki Nakazom shtabu 22 yi k u k brigadi priznachenij ad yutantom ercgercoga Vilgelma Gabsburga Vasilya Vishivanogo komanduvacha Grupi ercgercoga Vilgelma u pohodi avstro nimeckih vijsk na Pravoberezhnu Ukrayinu Sotnik Ukrayinskoyi galickoyi armiyi UGA shef shtabu IV Zolochivskoyi brigadi zokrema mista Ternopil Buchach tut prozhivav z kincya listopada 1918 do 6 travnya 1919 roku v monastiri oo Vasilian razom z shefom Vilgelmom Gabsburgom Vasilem Vishivanim Starshina z osoblivih doruchen pri shtabi Golovnogo Otamana Simona Petlyuri Yak chlen shtabu Armiyi UNR vigolosiv promovu na pohoroni Yevgena Mishkovskogo Politichna ta kooperativna diyalnist Vid 1921 r u s Volya Dovgolucka teper Strijskij rajon U 1925 1939 rokah chlen CK UNDO Posol do sejmu Polshi 1928 1935 ta senatu 1935 1939 Vistupav 1938 roku v sejmi proti ukladennya dodatkovoyi ugodi 20 chervnya 1938 roku do Konkordatu 1925 mizh uryadom Respubliki Polsha ta Vatikanom vnaslidok chogo bulo znisheno ponad 100 pravoslavnih cerkov Pidlyashshya ta Holmshini revindikovano blizko 2 800 ga zemli sho nalezhala cerkvi Z 1928 r odin z providnih diyachiv ukrayinskoyi kooperaciyi v Galichini V 1929 1939 rokah golova direkciyi RSUK Ocholyuvav naglyadovu radu Centrosoyuzu 1928 1939 Pid chas naradi u Centrosoyuzi pislya pacifikaciyi skazav Mi ne kaliki shob svitovi nastavlyati nashi rani i prositi milostini vertajtes prodovzhujte pracyu Z nim tisno spivpracyuvali diyachi OUN zokrema pro ce zgaduye Providnik OUN Rogatinshini M Ugrin Bezgrishij u praci Mij zhittyepis Avtor zbirok poezij perekladiv v tomu chisli tvoriv Bogdana Lepkogo Mihajla Yackiva statej na ekonomichni j suspilni temi Zaareshtovanij NKVD v zhovtni 1939 r Zaginuv u bilshovickomu konctabori Vshanuvannya pam yatiIm yam O Luckogo nazvana vulicya u Zaliznichnomu rajoni Lvova PrimitkiIvan Luchuk Vchinki i beshketi muzi Ostapa Luckogo Zbruch 11 05 2017 Kachor A Ostap Luckij S 5 Pindus B Luckij Ostap S 409 Kachor A Ostap Luckij S 6 Arhiv originalu za 13 kvitnya 2014 Procitovano 11 kvitnya 2014 Za inshimi danimi v seli Luka nini Monastiriskogo rajonu Ternopilshini div Luka z prisilkom Senkiv Buchach i Buchachchina Istorichno memuarnij zbirnik red kolegiya Mihajlo Ostroverha ta inshi Nyu Jork London Parizh Sidnej Toronto NTSh Ukrayinskij arhiv 1972 T XXVII S 252 579 https esu com ua article 17133 Arhiv originalu za 11 listopada 2014 Procitovano 16 travnya 2014 https zbruc eu node 65797 Arhiv originalu za 11 listopada 2014 Procitovano 16 travnya 2014 https zbruc eu node 65797 Vasil Derevinskij Ad yutant arhiknyazya vijskova kar yera Muza i chin Ostapa Luckogo K Smoloskip 2016 S 385 330 https zbruc eu node 65797 Vasil Derevinskij Ad yutant arhiknyazya vijskova kar yera Muza i chin Ostapa Luckogo K Smoloskip 2016 S 385 330 Arhiv originalu za 26 zhovtnya 2016 Procitovano 26 zhovtnya 2015 Shkrab yuk P Spogadi francuza z Kvebeku o Zhana ChSVV yak zasib konceptualizaciyi konfesijnoyi ta nacionalnoyi identichnosti nedostupne posilannya z chervnya 2019 S 154 Svoboda 1931 247 1931 Sejm i Senat 1935 1940 IV kadencja opracowal Scriptor Warszawa nakladem Ksiegarni F Hoesicka 1936 S 411 pol I Pilipiv Pravovij status Greko katolickoyi cerkvi v Drugij Rechi Pospolitij 1925 1939 rr Vishnevskij V Tragediya pravoslavnih cerkov u Polshi Pam yatki Ukrayini K 1990 4 1991 1 S 18 19 ISSN 0131 2685 Martyuk I Centrosoyuz Soyuz Kooperativnih Soyuziv u Lvovi v rokah 1924 1944 17 travnya 2014 u Wayback Machine Shipilyavij S Nacionalno ekonomichne vidrodzhennya Buchachchini Buchach i Buchachchina Istorichno memuarnij zbirnik red kolegiya Mihajlo Ostroverha ta inshi Nyu Jork London Parizh Sidnej Toronto NTSh Ukrayinskij arhiv 1972 T XXVII S 298 DzherelaVolchko Kulchickij I Istoriya sela Kulchic i rodu Drago Sasiv Drogobich Vidrodzhennya 1995 S 322 333 Grechanyuk A Ostap Luckij literaturnij kritik na materiali gazeti Bukovina Bibliya i kultura Vipusk 4 Chernivci Ruta 2002 S 204 207 Ilnickij M P yat literaturnih rokiv Ostapa Luckogo Zhovten 1989 1 Ilnickij M Poeti Molodoyi muzi Ukrayinska mova ta literatura v shkoli 1990 4 Kachkan V Luckij Ostap Ukrayinska zhurnalistika v imenah za red M Romanyuka Lviv 1999 Vip 6 S 396 Kachor A Ostap Luckij pam yati viznachnogo ukrayinskogo gromadskogo diyacha 5 chervnya 2021 u Wayback Machine Vinnipeg 1952 32 s Luckij O I Luckij Ostap Mihajlovich 22 listopada 2015 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2009 T 6 La Mi S 316 ISBN 978 966 00 1028 1 Uporyadniki Vasil Derevinskij Danilo Ilnickij Petro Lyashkevich Nadiya Morikvas K Smoloskip 2016 936 s il Ostap Luckij Molodomuzec 17 travnya 2014 u Wayback Machine Nyu Jork 1968 Pindus B Luckij Ostap Ternopilskij enciklopedichnij slovnik u 4 t redkol G Yavorskij ta in Ternopil Vidavnicho poligrafichnij kombinat Zbruch 2005 T 2 K O S 409 ISBN 966 528 199 2 Polyek V T Luckij Ostap Mihajlovich 17 serpnya 2018 u Wayback Machine Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh K Institut enciklopedichnih doslidzhen NAN Ukrayini 2001 2023 ISBN 966 02 2074 X Spisok katalog CDIAL T 2 S 213 Franko I Ostap Luckij V taki hvili Manifest Molodoyi muzi Zibrannya tvoriv K 1982 T 37 Ostap Luckij Rod 1883 r Kiyiv 1908 Ukrayinska Muza od pochatku do nashih dniv pid red O Kovalenko 1908 Stb 1029 1034 Kiyiv Druk P Barskogo 28 sichnya 2021 u Wayback Machine PosilannyaLuckij Ostap 14 veresnya 2020 u Wayback Machine Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Buenos Ajres 1960 T 4 kn VII Literi Le Me S 867 1000 ekz Mizhparlyamentarna uniya Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Buenos Ajres 1961 T 4 kn VIII Literi Me Na S 992 1000 ekz Ostap Luckij u sestrinskih VikiproyektahCitati u Vikicitatah Temi u Vikidzherelah Genealogiya na Rodovodi Ostap Luckij u Vikishovishi Kosivshina Ostap Luckij ta jogo rodina 17 travnya 2014 u Wayback Machine Portal Kosivshini Ostap Vadiuk Lutsky 20 lipnya 2015 u Wayback Machine Geni Luckij O Z moyih dniv poeziyi Ostap Luckij Lviv Nakladom Mihajla Petrickogo 1905 60 s 26 listopada 2018 u Wayback Machine Luckij O M V taki hvili poeziyi 1902 1906 Ostap Luckij Lviv Z druk nar Maneckih Nakladom M Velichkovskogo i Sp 1906 55 s 26 listopada 2018 u Wayback Machine