Бучацький монастир отців Василіян Воздвиження Чесного Хреста Господнього — монастир отців Василіян на горі Федір у м. Бучач. Заснований 7 грудня 1712 року на підставі фундаційної грамоти магната Стефана Александера Потоцького, виданої в Любліні.
Монастир Чесного Хреста Господнього | |
---|---|
![]() | |
49°03′36″ пн. ш. 25°23′47″ сх. д. / 49.0601389° пн. ш. 25.3966111° сх. д.Координати: 49°03′36″ пн. ш. 25°23′47″ сх. д. / 49.0601389° пн. ш. 25.3966111° сх. д. | |
Статус | пам'ятка архітектури, діючий монастир,навчальний заклад |
Країна | |
Розташування | Тернопільська область, м. Бучач |
Конфесія | УГКЦ |
Єпархія | Бучацька |
Орденська приналежність | ЧСВВ |
Архітектурний стиль | Віленське бароко |
Архітектор | Ян Готфрід Гофман |
Скульптор | Філевич Михайло |
Засновник | Стефан Александер та Йоанна Потоцькі |
Засновано | 7 грудня 1712 |
Будівництво | 12 травня 1751 — 1771 |
Настоятель | о. Теодор Нагорняк, ЧСВВ |
![]() ![]() Бучацький монастир (Україна) | |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkpsTDFOMExsOU5ZWEo1WHlVeU9FSmhjMmxzYVdGdWMxOXRiMjVoYzNSbGNua3VYMEoxWTJoaFkyZ2xNamt1YW5Cbkx6SXhNSEI0TFZOMExsOU5ZWEo1WHlVeU9FSmhjMmxzYVdGdWMxOXRiMjVoYzNSbGNua3VYMEoxWTJoaFkyZ2xNamt1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Коротка історія
Початки, польський і австрійський періоди, Перша світова
Вигнання Яном Потоцьким ченців східного обряду з монастиря Святої Трійці в Бучачі та передача його домініканцям спричинило неодноразові скарги василіян Литовської провінції (до неї належав монастир) до Конгрегації de Propaganda Fide в Римі на дідичів Потоцьких. Тому за її дорученням Стефан Александер Потоцький заснував новий монастир.
На думку деяких дослідників, Потоцькі, бажаючи мати у своїх володіннях освічене греко-католицьке українське духовенство, з дозволу верховної світської і духовної влади запросили до Бучача з Литовської провінції чину отців Василіян. До міста приїхали 6 монахів, які підпорядковувалися протоархимандриту (тобто генералу) ордену.
Для діяльності заснованого монастиря засновники надали — вказано у фундаційній грамоті — 30 000 злотих капіталу, забезпечених на маєтностях, з якого бучацька оренда мала платити 7 % двома ратами. Також привілеєм надавали фільварок з садами, городами, орним полем, сіножатями, пасовищами на бучацькому передмісті , до цього — 4 підданих, які мали виконувати повинності. Монахи мали право вільно молоти збіжжя на млині у Звенигороді, вільно рубати ліс коло цього села для опалення, вільно ловити рибу в Стрипі, мати пасіку, не платити з неї десятину. Першим їх помешканням був збудований при костелі Св. Хреста «дворик монастирський», в якому могли проживати 3 монахи; решта проживали в монастирі Рукомиша.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekk1TDBKMVkyaGhZMmhmYlc5dVlYTjBaWEo1TG1wd1p5OHlNVEJ3ZUMxQ2RXTm9ZV05vWDIxdmJtRnpkR1Z5ZVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
1714 року Львівська католицька архиєпархія (в особі Яна Скарбека — Львівського архиєпископа РКЦ) передала костел св. Хреста (костелик) для духовних відправ бучацьким Василіянам у тимчасову власність, від 29 квітня 1747 року — на постійно (дозвіл Львівського латинського архиєпископа Миколая Вижицького).
9 квітня 1717 року Ян Скарбек після наради з капітулою видав звернення, яке було сказане з амвонів катедри у Львові, костелика, текст був прибитий на його дверях. За нею кожен, хто мав яке-небудь право на костел Святого Хреста, міг зголоситись до нього; але ніхто цього не зробив.
Фундатором фактичного будівництва монастиря був власник міста, син фундаторів Микола Василь Потоцький. 12 травня 1751 року було урочисто закладено наріжний камінь, 1753 — завершене спорудження 2-поверхового 5-віконного західного фасаду, 1-поверхового північного фасаду (2-й добудували 1764 ). У 1757–1758 рр. було зведено 2-поверхове приміщення гімназії при монастиреві (з південного боку костелика). Церква Воздвиження Чесного Хреста будувалась у 1765–1771 роках на місці розібраного костелу Св. Хреста за проектом архітектора Яна Ґотфріда Гофмана — представника стилю віленського бароко. Освячення новозбудованої церкви 18 вересня 1771 р., з дозволу митрополита Лева Шептицького, провів ігумен о. Інокентій Мшанецький. Дзвіниця збудована в 1849–1854 роках.
О. Теодосій Ростоцький як провінціял Литовської провінції ЧСВВ 6 березня 1781 (або 1782) року востаннє провів канонічну візитацію Бучацького монастиря.
1790 р. після закриття Унівського монастиря до Бучача переїхала частина ченців.
Бучацький монастир був одним із основних центрів зосередження василіянських іконописців у XVIII — першій половині XIX ст. (найбільший — у Почаєві).
Приміщення монастиря стало центром освітньої діяльности у Бучачі: спочатку тут діяла школа-інтернат (конвікт) для дітей з бідних родин, проводились теологічні курси для діючих священиків; потім вона реорганізована у гімназію оо. Василіян (за привілеєм короля Авґуста III, виданим у Варшаві 22 жовтня 1754 р., на прохання Миколи Василя Потоцького). З 1773 р. викладали філософію. 1784 р. викладачі-василіяни повернулися в Литовську провінцію ЧСВВ, гімназія перетворилася в нормальну школу з вивченням державної — німецької — мови. 1804 р. знову відкрилася гімназія (5-класна: , граматика, синтакса, поетика, риторика). Пізніше, в 1911 р. тут був відкритий Місійний інститут імені св. Йосафата, який з перервами (1914–1918, 1940–1943) діяв до 1944 року. Діяльність Бучацького монастиря була заборонена радянською владою у середині 1946 року.
Дідич міста канонік Каєтан Потоцький 16 серпня 1816 року записав на вічні часи для потреб монастиря 22 морґи і 1358 сажнів орного поля, лугів 2 морґи і 121 сажень, віддав частину землі на горі Федір для саду, записав 125 золотих щорічно з бучацьких оренд. Під час відвідин Галичини цісарем Францом 2 монахи монастиря мали в нього авдієнцію; вислухавши їх, він указом від 27 березня 1818 року постановив, що закриті Угорницький, Сокілецький та Задарівський монастирі з їх всім майном стали належати до Бучацького монастиря.
Монастир надав помешкання для слухачів перших торгово-касових курсів, організованих повітовою філією Товариства «Просвіта» (27 березня — 15 квітня 1911), які жили далеко від міста..
28 квітня 1893 року монастир приступив до Добромильської реформи чину.
Період ЗУНР
Ігумен Никола Лиско надавав притулок легендарному полковникові Українських січових стрільців Василю Вишиваному (архикнязю Вільгельму Габсбурґу) та його ад'ютанту Остапу Луцькому, відступивши їм найкращі кімнати монастиря.
Близько 20 грудня 1918 ігумен не дозволив розстріляти українофобів митрополита РПЦ Антонія (Храповицького) й архієпископа Волинського і Житомирського РПЦ Євлогія Ґєорґієвського, вивезених до Бучацького монастиря (їх мав би розстріляти старшина УГА, якби монастир відмовився їх прийняти), вступившись за них зі словами: «Прошу повідомити нашу владу, що мій монастир не є тюрмою»).
31 травня відбулося засідання Української Національної Ради ЗУНР.2 червня 1919 р. в монастирі відбулася нарада з участю президента ЗУНР доктора Евгена Петрушевича, державних секретарів, генералів Михайла Омеляновича-Павленка і Олександра Грекова, полковника Віктора Курмановича та інших старшин УГА. Переглядали «фатальну ситуацію на фронті», вирішили використати всі можливості для оборони Галичини, в крайньому випадку — перевести УГА за Збруч.
З кінця листопада 1918 до 6 травня 1919 року в монастирі проживали Вільгельм Габсбург-Василь Вишиваний — австрійський архікнязь (ерцгерцог) династії Габсбургів, полковник Легіону Українських січових стрільців та УГА та його ад'ютант Остап Луцький.
Період польської окупації
16 жовтня 1930 «зпацифіковано» фільварок монастиря у селі Зелена.
Радянський період
У приміщенні гімназії-місійного інституту після повернення радянської влади діяла Бучацька середня школа до моменту відновлення будівлі державної гімназії. Приміщення монастиря віддали під гуртожиток.
Монастир довели до стану руїни, не було придатних для життя помешкань. У березні 1991 року після 45-річної вимушеної перерви у Бучацький монастир Воздвиження Чесного Хреста Господнього повернулися отці Василіяни, яких влада сприйняла позитивно. Протоігумен ЧСВВ о. Василь Мендрунь скерував до міста о. Іван Майковича разом з о. Августином Дзюрбаном, які прибули до Бучача 1990 року, а першу Службу Божу відслужили 17 березня 1991 року.
Період відновленої незалежності України
Для відновлення пам'ятки в Канаді створили Фонд допомоги Бучацькому монастирю. Реставраційно-будівельні роботи, які розпочали в 1992 році, тривають донині. У 1995 році Міністерство освіти України зареєструвало історико-філософський ліцей ім. св. Йосафата Бучацького монастиря Воздвиження Чесного Хреста Господнього чину св. Василія Великого, сьогодні — колегіум.
У 2002 році монастир викупив для власних потреб приміщення розкрійного цеху заводу «Квант» (Бучач), де після реконструкції запрацював деревообробний цех.
Каплиці-гроти
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF3TDAxdmJtRnpkR1Z5ZVY5amFIVnlZMmd1WDBKMVkyaGhZMmd1YW5Cbkx6SXhNSEI0TFUxdmJtRnpkR1Z5ZVY5amFIVnlZMmd1WDBKMVkyaGhZMmd1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
- Святого Онуфрія Великого — під терасою перед входом до церкви;
- Матері Божої — у мурі стіни зі сторони гори Федір.
Настоятелі
- о. Мельхіор Лосович (перший настоятель Бучацького монастиря; згадується в 1712, 1717)
- о. Матей Козаченко (1719, не довше, як до 1725)
- о. Теодосій Зенєвич (1730—1738, не довше як до листопада 1740)
- о. Йосафат Токаржевський (1743—1750)
- о. Єронім Нерезій (1750—1757)
- о. Петро Лапінкевич (1757—1758)
- о. Маврикій Каскович (1758—1761)
- о. Єронім Нерезій (1761—1765)
- о. Інокентій Мшанецький (1765—1772)
- о. Йосиф Михаловський (1772—1782)
…
- о. Анастасій Дідицький (1783—1784, перший настоятель після приєднання монастиря до Провінції Найсвятішого Спасителя)
- о. Доротей Михальський (1785—1796)
- о. Анастасій Дідицький (1797—1805)
- о. Аполоній Забати (1806—1812)
- о. Атанасій Михальський (1813—1814)
- о. Юліян Добриловський (1815—1821)
- о. Антоній Лотоцький (адміністратор 1821—1822)
- о. Маркіян Тарнавський (1822—1823)
- о. Юстин Журовський (1823—1838)
- о. Никифор Труш (1838—1839)
- о. Еміліян Коссак (адміністратор 1839—1842)
- о. Даниїл Мединський (1843—1846)
- о. Еміліян Коссак (березень-вересень 1846)
- о. Модест Мацієвський (1846—1854)
- о. Ісидор Коржинський (1854)
- о. (1854—1862)
- о. Яків Загайський (1862—1868)
- о. Іван Барусевич (1868—1870)
- о. Модест Лободич (1870—1879)
- о. Єронім Островерха (1879—1893)
…
- о. Віссаріон Кулик (1893—1897, перший реформований ігумен)
- о. Діонисій Ткачук (1897)
- о. Станіслав Ліц, Єзуїт (1897—1898)
- о. Діонисій Ткачук (1898—1901)
- о. Юліян Дацій (1901—1905)
- о. Мар'ян Повх (1905—1909)
- о. Яків Вацура (1909—1912)
- о. Микола Лиско (віце-ігумен 1912—1913, ігумен 1913—1920)
- о. Платон Мартинюк (1920—1921)
- о. Степан Решетило (1921—1924)
- о. Севастіян Яцик (1924—1930)
- о. Інокентій Баґан (1930—1937)
- о. Макарій Каровець (1937—1939)
- о. Микола Лиско (1939—1941)
- о. Павло Теодорович (1942—1943)
- о. Іриней Готра-Дорошенко (1944)
…
- о. Іван Майкович (1991—2007)
- о. Макарій Солюк (2007 — березень 2012)
- о. Іриней Гумен (2012—2016)
- о. Теодор Нагорняк (з 2016 року)
Див. також
Примітки
- Ярослав Стоцький. Монастир Отців Василіян… — С. 143.
- Ярослав Стоцький. Монастир Отців Василіян… — С. 46.
- . Архів оригіналу за 17 березня 2015. Процитовано 11 серпня 2015.
- Причинки до історії Бучацьких шкіл… — С. 756.
- Barącz S. Pamiątki buczackie… [ 14 липня 2014 у Wayback Machine.] — S. 111—112.
- Стоцький Я. Монастир Отців Василіян… — С. 48.
- Причинки до історії Бучацьких шкіл… — С. 757.
- Barącz S. Pamiątki buczackie… — S. 122.
- Вечерський В. Українські монастирі… — С. 351.
- Бакович О.. Майстри сакрального образотворчого мистецтва Західного Поділля другої половини XVIII століття // Наукові записки Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка. Сер. Мистецтвознавство / редкол.: М. Є. Станкевич, О. М. Голубець, Л. А. Кондрацька [та ін.] ; голов. ред. О. С. Смоляк. — Тернопіль : ТНПУ, 2014. — Вип. 1. — С. 221.
- Akta grodskie і ziemskie z czasów Rzeczpospolitej Polskiej z archiwum tak zwanego bernardyńskiego we Lwowie [ 26 лютого 2019 у Wayback Machine.]… — Lwów, 1868. — T. 1. — S. 145—146. (пол.), (лат.)
- Barącz S. Pamiątki buczackie… [ 14 липня 2014 у Wayback Machine.] — S. 123.
- Володимир Колцьо. Праця і розвиток читалень т-ва «Просвіта» в Бучаччині // Бучач і Бучаччина. Історично-мемуарний збірник / ред. колегія Михайло Островерха та інші. — Ню Йорк — Лондон — Париж — Сидней — Торонто : НТШ, Український архів, 1972. — Т. XXVII. — С. 258.
- Стоцький Я. Монастир Отців Василіян Чесного Хреста Господнього в Бучачі… — С. 86.
- Стоцький Я. Монастир Отців Василіян Чесного Хреста Господнього… — С. 24.
- Петро Шкраб'юк. Крехів: Дороги земні і небесні // Львів, «Місіонер» — 2002. — С. 220
- Отець Жан Й. ЧСВВ. Уривки з діярія // Бучач і Бучаччина. Історично-мемуарний збірник / ред. колегія Михайло Островерха та інші. — Ню Йорк — Лондон — Париж — Сидней — Торонто : НТШ, Український архів, 1972. — Т. XXVII. — С. 87.
- Шкраб'юк П. Спогади француза з Квебеку о. Жана, ЧСВВ, як засіб концептуалізації конфесійної та національної ідентичности[недоступне посилання з травня 2019]. — С. 154.
- Шанковський Л. Бучаччина в роки визвольної війни 1918—1920 // Бучач і Бучаччина. Історично-мемуарний збірник / ред. колегія Михайло Островерха та інші. — Ню Йорк — Лондон — Париж — Сидней — Торонто : НТШ, Український архів, 1972. — Т. XXVII. — С. 78.
- . Архів оригіналу за 26 жовтня 2016. Процитовано 26 жовтня 2015.
- о. Шимчій Доротей ЧСВВ. Старі Петликівці // Бучач і Бучаччина… — С. 623.
- Тракало В., Чорній О. Майже двадцять років о. Іван Майкович був ігуменом монастиря отців Василіян… — С. 4.
- Чорній О. Храм для Хоружівки буде споруджено у Бучачі // Нова доба. — 2005. — № 29 (8130) (22 лип.). — С. 1.
- Barącz S. Pamiątki buczackie… [ 14 липня 2014 у Wayback Machine.] — S. 112—113.
- Стоцький Я. Нерезій Ієроним // Тернопільський енциклопедичний словник: у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль: Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2005. — Т. 2 : К — О. — С. 623. — .
- Андрусяк Н. Минуле Бучаччини // Бучач і Бучаччина. Історично-мемуарний збірник / ред. колегія Михайло Островерха та інші. — Ню Йорк — Лондон — Париж — Сидней — Торонто : НТШ, Український архів, 1972. — Т. XXVII. — С. 55.
- Handbuch… 1858 [ 26 квітня 2017 у Wayback Machine.]. — S. 211. (нім.)
- Szematyzm 1879 [ 11 листопада 2016 у Wayback Machine.]. — S. 310.
- о. Іриней Назарко. Лицар у чернечій рясі… — С. 111.
- . Архів оригіналу за 8 січня 2014. Процитовано 10 липня 2013.
- Отець Й.Жан. Уривки з діярія // Бучач і Бучаччина. Історично-мемуарний збірник / ред. колегія Михайло Островерха та інші. — Ню Йорк — Лондон — Париж — Сидней — Торонто : НТШ, Український архів, 1972. — Т. XXVII. — С. 86-89, 117.
- д-р Гузар М. Бучач в перших роках по світовій війні // Бучач і Бучаччина. Історично-мемуарний збірник / ред. колегія Михайло Островерха та інші. — Ню Йорк — Лондон — Париж — Сидней — Торонто : НТШ, Український архів, 1972. — Т. XXVII. — С. 200.
- . Архів оригіналу за 11 серпня 2013. Процитовано 13 червня 2013.
- . Архів оригіналу за 10 травня 2017. Процитовано 13 червня 2013.
- . Архів оригіналу за 10 травня 2017. Процитовано 13 червня 2013.
Джерела
- Альмес І. Латино-і польськомовні стародруки монастирського походження у фондах Державного архіву Тернопільської області // Огляди джерел та документальні нариси. — 2015. — С. 116—126.
- Бучач і Бучаччина. Історично-мемуарний збірник / ред. колегія Михайло Островерха та інші. — Ню Йорк — Лондон — Париж — Сидней — Торонто : НТШ, Український архів, 1972. — Т. XXVII. — 944 с. — іл.
- Вечерський В. Українські монастирі. — Київ, Харків : ТзОВ «Інформаційно-аналітична аґенція „Наш час“», ВАТ «Харківська книжкова фабрика „Глобус“», 2008. — 400 с., іл. — (Невідома Україна). — , .
- Дуда І., Оверко О. Бучач // Тернопільський енциклопедичний словник: у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль: Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. — Т. 1: А — Й. — С. 211—213. — .
- Лукань Р. ЧСВВ. Причинки до історії Бучацьких шкіл // Записки Чину Святого Василія Великого. — Т. IV. — Вип. 3—4. — С. 755—772.
- Мороз В. Бучацький монастир отців — василіан: 300 років історії [ 22 жовтня 2017 у Wayback Machine.].
- Стоцький Я. Бучацький монастир Отців Василіян: на службі Богові й Україні. До 300-ліття заснування. — Жовква : Місіонер, 2011. — 216 с. + 24 с. вкл. — .
- Стоцький Я. Бучацький монастир Отців Василіян Чесного Хреста Господнього // Тернопільський енциклопедичний словник: у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль: Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. — Т. 1: А — Й. — С. 209. — .
- Стоцький Я. Монастир Отців Василіян Чесного Хреста Господнього в Бучачі (1712—1996 рр.). — Львів : Місіонер, 1997. — 160 с., іл. — .
- Тракало В., Чорній О. Майже двадцять років о. Іван Майкович був ігуменом монастиря отців Василіян / Василь Тракало, Оксана Чорній // Нова доба. — 2015. — № 17 (24 квіт.). — С. 4.
- Barącz S. Pamiątki buczackie [ 17 листопада 2015 у Wayback Machine.]. — Lwów : Drukarnia «Gazety narodowej», 1882. — 168 s. (пол.)
Посилання
- Інтернет-сайт Бучацького монастиря отців Василіян [ 9 січня 2016 у Wayback Machine.];
- Фейсбук-сторінка Бучацького монастиря отців Василіян [ 27 січня 2022 у Wayback Machine.];
- Інтернет-сайт колегіуму ім. св. Йосафата [ 25 листопада 2011 у Wayback Machine.];
- Бучацький монастир отців Василіян на офіційній сторінці Провінції отців Василіян Найсвятішого Спасителя в Україні [ 7 серпня 2011 у Wayback Machine.];
- Мороз В. Бучацький монастир отців-Василіян: 300 років історії [ 5 березня 2016 у Wayback Machine.].
- Ієродиякон Богдан, ЧСВВ. Ihumeni klasztoru w Buczaczu (1712—1893) [ 14 квітня 2018 у Wayback Machine.] // Інтернет-сайт Польської провінції оо. Василіян, 22 серпня 2013. (пол.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Buchackij monastir otciv Vasiliyan Vozdvizhennya Chesnogo Hresta Gospodnogo monastir otciv Vasiliyan na gori Fedir u m Buchach Zasnovanij 7 grudnya 1712 roku na pidstavi fundacijnoyi gramoti magnata Stefana Aleksandera Potockogo vidanoyi v Lyublini Monastir Chesnogo Hresta Gospodnogo49 03 36 pn sh 25 23 47 sh d 49 0601389 pn sh 25 3966111 sh d 49 0601389 25 3966111 Koordinati 49 03 36 pn sh 25 23 47 sh d 49 0601389 pn sh 25 3966111 sh d 49 0601389 25 3966111Status pam yatka arhitekturi diyuchij monastir navchalnij zakladKrayina UkrayinaRoztashuvannya Ternopilska oblast m BuchachKonfesiya UGKCYeparhiya BuchackaOrdenska prinalezhnist ChSVVArhitekturnij stil Vilenske barokoArhitektor Yan Gotfrid GofmanSkulptor Filevich MihajloZasnovnik Stefan Aleksander ta Joanna PotockiZasnovano 7 grudnya 1712Budivnictvo 12 travnya 1751 1771Nastoyatel o Teodor Nagornyak ChSVVBuchackij monastir Ukrayina Buchackij monastir u VikishovishiStatuya Divi Mariyi kopiya pered vhodom do cerkvi monastirya osin 2013Korotka istoriyaPochatki polskij i avstrijskij periodi Persha svitova Vignannya Yanom Potockim chenciv shidnogo obryadu z monastirya Svyatoyi Trijci v Buchachi ta peredacha jogo dominikancyam sprichinilo neodnorazovi skargi vasiliyan Litovskoyi provinciyi do neyi nalezhav monastir do Kongregaciyi de Propaganda Fide v Rimi na didichiv Potockih Tomu za yiyi doruchennyam Stefan Aleksander Potockij zasnuvav novij monastir Na dumku deyakih doslidnikiv Potocki bazhayuchi mati u svoyih volodinnyah osvichene greko katolicke ukrayinske duhovenstvo z dozvolu verhovnoyi svitskoyi i duhovnoyi vladi zaprosili do Buchacha z Litovskoyi provinciyi chinu otciv Vasiliyan Do mista priyihali 6 monahiv yaki pidporyadkovuvalisya protoarhimandritu tobto generalu ordenu Dlya diyalnosti zasnovanogo monastirya zasnovniki nadali vkazano u fundacijnij gramoti 30 000 zlotih kapitalu zabezpechenih na mayetnostyah z yakogo buchacka orenda mala platiti 7 dvoma ratami Takozh privileyem nadavali filvarok z sadami gorodami ornim polem sinozhatyami pasovishami na buchackomu peredmisti do cogo 4 piddanih yaki mali vikonuvati povinnosti Monahi mali pravo vilno moloti zbizhzhya na mlini u Zvenigorodi vilno rubati lis kolo cogo sela dlya opalennya vilno loviti ribu v Stripi mati pasiku ne platiti z neyi desyatinu Pershim yih pomeshkannyam buv zbudovanij pri kosteli Sv Hresta dvorik monastirskij v yakomu mogli prozhivati 3 monahi reshta prozhivali v monastiri Rukomisha Viglyad na monastir vasiliyan zi stini zamku osin 2013 1714 roku Lvivska katolicka arhiyeparhiya v osobi Yana Skarbeka Lvivskogo arhiyepiskopa RKC peredala kostel sv Hresta kostelik dlya duhovnih vidprav buchackim Vasiliyanam u timchasovu vlasnist vid 29 kvitnya 1747 roku na postijno dozvil Lvivskogo latinskogo arhiyepiskopa Mikolaya Vizhickogo 9 kvitnya 1717 roku Yan Skarbek pislya naradi z kapituloyu vidav zvernennya yake bulo skazane z amvoniv katedri u Lvovi kostelika tekst buv pribitij na jogo dveryah Za neyu kozhen hto mav yake nebud pravo na kostel Svyatogo Hresta mig zgolositis do nogo ale nihto cogo ne zrobiv Fundatorom faktichnogo budivnictva monastirya buv vlasnik mista sin fundatoriv Mikola Vasil Potockij 12 travnya 1751 roku bulo urochisto zakladeno narizhnij kamin 1753 zavershene sporudzhennya 2 poverhovogo 5 vikonnogo zahidnogo fasadu 1 poverhovogo pivnichnogo fasadu 2 j dobuduvali 1764 U 1757 1758 rr bulo zvedeno 2 poverhove primishennya gimnaziyi pri monastirevi z pivdennogo boku kostelika Cerkva Vozdvizhennya Chesnogo Hresta buduvalas u 1765 1771 rokah na misci rozibranogo kostelu Sv Hresta za proektom arhitektora Yana Gotfrida Gofmana predstavnika stilyu vilenskogo baroko Osvyachennya novozbudovanoyi cerkvi 18 veresnya 1771 r z dozvolu mitropolita Leva Sheptickogo proviv igumen o Inokentij Mshaneckij Dzvinicya zbudovana v 1849 1854 rokah O Teodosij Rostockij yak provinciyal Litovskoyi provinciyi ChSVV 6 bereznya 1781 abo 1782 roku vostannye proviv kanonichnu vizitaciyu Buchackogo monastirya 1790 r pislya zakrittya Univskogo monastirya do Buchacha pereyihala chastina chenciv Buchackij monastir buv odnim iz osnovnih centriv zoseredzhennya vasiliyanskih ikonopisciv u XVIII pershij polovini XIX st najbilshij u Pochayevi Primishennya monastirya stalo centrom osvitnoyi diyalnosti u Buchachi spochatku tut diyala shkola internat konvikt dlya ditej z bidnih rodin provodilis teologichni kursi dlya diyuchih svyashenikiv potim vona reorganizovana u gimnaziyu oo Vasiliyan za privileyem korolya Avgusta III vidanim u Varshavi 22 zhovtnya 1754 r na prohannya Mikoli Vasilya Potockogo Z 1773 r vikladali filosofiyu 1784 r vikladachi vasiliyani povernulisya v Litovsku provinciyu ChSVV gimnaziya peretvorilasya v normalnu shkolu z vivchennyam derzhavnoyi nimeckoyi movi 1804 r znovu vidkrilasya gimnaziya 5 klasna gramatika sintaksa poetika ritorika Piznishe v 1911 r tut buv vidkritij Misijnij institut imeni sv Josafata yakij z perervami 1914 1918 1940 1943 diyav do 1944 roku Diyalnist Buchackogo monastirya bula zaboronena radyanskoyu vladoyu u seredini 1946 roku Didich mista kanonik Kayetan Potockij 16 serpnya 1816 roku zapisav na vichni chasi dlya potreb monastirya 22 morgi i 1358 sazhniv ornogo polya lugiv 2 morgi i 121 sazhen viddav chastinu zemli na gori Fedir dlya sadu zapisav 125 zolotih shorichno z buchackih orend Pid chas vidvidin Galichini cisarem Francom 2 monahi monastirya mali v nogo avdiyenciyu visluhavshi yih vin ukazom vid 27 bereznya 1818 roku postanoviv sho zakriti Ugornickij Sokileckij ta Zadarivskij monastiri z yih vsim majnom stali nalezhati do Buchackogo monastirya Monastir nadav pomeshkannya dlya sluhachiv pershih torgovo kasovih kursiv organizovanih povitovoyu filiyeyu Tovaristva Prosvita 27 bereznya 15 kvitnya 1911 yaki zhili daleko vid mista 28 kvitnya 1893 roku monastir pristupiv do Dobromilskoyi reformi chinu Period ZUNR Igumen Nikola Lisko nadavav pritulok legendarnomu polkovnikovi Ukrayinskih sichovih strilciv Vasilyu Vishivanomu arhiknyazyu Vilgelmu Gabsburgu ta jogo ad yutantu Ostapu Luckomu vidstupivshi yim najkrashi kimnati monastirya Blizko 20 grudnya 1918 igumen ne dozvoliv rozstrilyati ukrayinofobiv mitropolita RPC Antoniya Hrapovickogo j arhiyepiskopa Volinskogo i Zhitomirskogo RPC Yevlogiya Gyeorgiyevskogo vivezenih do Buchackogo monastirya yih mav bi rozstrilyati starshina UGA yakbi monastir vidmovivsya yih prijnyati vstupivshis za nih zi slovami Proshu povidomiti nashu vladu sho mij monastir ne ye tyurmoyu 31 travnya vidbulosya zasidannya Ukrayinskoyi Nacionalnoyi Radi ZUNR 2 chervnya 1919 r v monastiri vidbulasya narada z uchastyu prezidenta ZUNR doktora Evgena Petrushevicha derzhavnih sekretariv generaliv Mihajla Omelyanovicha Pavlenka i Oleksandra Grekova polkovnika Viktora Kurmanovicha ta inshih starshin UGA Pereglyadali fatalnu situaciyu na fronti virishili vikoristati vsi mozhlivosti dlya oboroni Galichini v krajnomu vipadku perevesti UGA za Zbruch Z kincya listopada 1918 do 6 travnya 1919 roku v monastiri prozhivali Vilgelm Gabsburg Vasil Vishivanij avstrijskij arhiknyaz ercgercog dinastiyi Gabsburgiv polkovnik Legionu Ukrayinskih sichovih strilciv ta UGA ta jogo ad yutant Ostap Luckij Period polskoyi okupaciyi 16 zhovtnya 1930 zpacifikovano filvarok monastirya u seli Zelena Radyanskij period 2009 rik U primishenni gimnaziyi misijnogo institutu pislya povernennya radyanskoyi vladi diyala Buchacka serednya shkola do momentu vidnovlennya budivli derzhavnoyi gimnaziyi Primishennya monastirya viddali pid gurtozhitok Monastir doveli do stanu ruyini ne bulo pridatnih dlya zhittya pomeshkan U berezni 1991 roku pislya 45 richnoyi vimushenoyi perervi u Buchackij monastir Vozdvizhennya Chesnogo Hresta Gospodnogo povernulisya otci Vasiliyani yakih vlada sprijnyala pozitivno Protoigumen ChSVV o Vasil Mendrun skeruvav do mista o Ivan Majkovicha razom z o Avgustinom Dzyurbanom yaki pribuli do Buchacha 1990 roku a pershu Sluzhbu Bozhu vidsluzhili 17 bereznya 1991 roku Period vidnovlenoyi nezalezhnosti Ukrayini Dlya vidnovlennya pam yatki v Kanadi stvorili Fond dopomogi Buchackomu monastiryu Restavracijno budivelni roboti yaki rozpochali v 1992 roci trivayut donini U 1995 roci Ministerstvo osviti Ukrayini zareyestruvalo istoriko filosofskij licej im sv Josafata Buchackogo monastirya Vozdvizhennya Chesnogo Hresta Gospodnogo chinu sv Vasiliya Velikogo sogodni kolegium U 2002 roci monastir vikupiv dlya vlasnih potreb primishennya rozkrijnogo cehu zavodu Kvant Buchach de pislya rekonstrukciyi zapracyuvav derevoobrobnij ceh Kaplici grotiKaplicya grot Sv Onufriya osin 2013Svyatogo Onufriya Velikogo pid terasoyu pered vhodom do cerkvi Materi Bozhoyi u muri stini zi storoni gori Fedir Nastoyatelio Melhior Losovich pershij nastoyatel Buchackogo monastirya zgaduyetsya v 1712 1717 o Matej Kozachenko 1719 ne dovshe yak do 1725 o Teodosij Zenyevich 1730 1738 ne dovshe yak do listopada 1740 o Josafat Tokarzhevskij 1743 1750 o Yeronim Nerezij 1750 1757 o Petro Lapinkevich 1757 1758 o Mavrikij Kaskovich 1758 1761 o Yeronim Nerezij 1761 1765 o Inokentij Mshaneckij 1765 1772 o Josif Mihalovskij 1772 1782 o Anastasij Didickij 1783 1784 pershij nastoyatel pislya priyednannya monastirya do Provinciyi Najsvyatishogo Spasitelya o Dorotej Mihalskij 1785 1796 o Anastasij Didickij 1797 1805 o Apolonij Zabati 1806 1812 o Atanasij Mihalskij 1813 1814 o Yuliyan Dobrilovskij 1815 1821 o Antonij Lotockij administrator 1821 1822 o Markiyan Tarnavskij 1822 1823 o Yustin Zhurovskij 1823 1838 o Nikifor Trush 1838 1839 o Emiliyan Kossak administrator 1839 1842 o Daniyil Medinskij 1843 1846 o Emiliyan Kossak berezen veresen 1846 o Modest Maciyevskij 1846 1854 o Isidor Korzhinskij 1854 o 1854 1862 o Yakiv Zagajskij 1862 1868 o Ivan Barusevich 1868 1870 o Modest Lobodich 1870 1879 o Yeronim Ostroverha 1879 1893 o Vissarion Kulik 1893 1897 pershij reformovanij igumen o Dionisij Tkachuk 1897 o Stanislav Lic Yezuyit 1897 1898 o Dionisij Tkachuk 1898 1901 o Yuliyan Dacij 1901 1905 o Mar yan Povh 1905 1909 o Yakiv Vacura 1909 1912 o Mikola Lisko vice igumen 1912 1913 igumen 1913 1920 o Platon Martinyuk 1920 1921 o Stepan Reshetilo 1921 1924 o Sevastiyan Yacik 1924 1930 o Inokentij Bagan 1930 1937 o Makarij Karovec 1937 1939 o Mikola Lisko 1939 1941 o Pavlo Teodorovich 1942 1943 o Irinej Gotra Doroshenko 1944 o Ivan Majkovich 1991 2007 o Makarij Solyuk 2007 berezen 2012 o Irinej Gumen 2012 2016 o Teodor Nagornyak z 2016 roku Div takozhBuchacka vasiliyanska gimnaziya Buchacka golovna shkola Buchacka uchitelska seminariya Arhitektura UkrayiniPrimitkiYaroslav Stockij Monastir Otciv Vasiliyan S 143 Yaroslav Stockij Monastir Otciv Vasiliyan S 46 Arhiv originalu za 17 bereznya 2015 Procitovano 11 serpnya 2015 Prichinki do istoriyi Buchackih shkil S 756 Baracz S Pamiatki buczackie 14 lipnya 2014 u Wayback Machine S 111 112 Stockij Ya Monastir Otciv Vasiliyan S 48 Prichinki do istoriyi Buchackih shkil S 757 Baracz S Pamiatki buczackie S 122 Vecherskij V Ukrayinski monastiri S 351 Bakovich O Majstri sakralnogo obrazotvorchogo mistectva Zahidnogo Podillya drugoyi polovini XVIII stolittya Naukovi zapiski Ternopilskogo nacionalnogo pedagogichnogo universitetu imeni Volodimira Gnatyuka Ser Mistectvoznavstvo redkol M Ye Stankevich O M Golubec L A Kondracka ta in golov red O S Smolyak Ternopil TNPU 2014 Vip 1 S 221 Akta grodskie i ziemskie z czasow Rzeczpospolitej Polskiej z archiwum tak zwanego bernardynskiego we Lwowie 26 lyutogo 2019 u Wayback Machine Lwow 1868 T 1 S 145 146 pol lat Baracz S Pamiatki buczackie 14 lipnya 2014 u Wayback Machine S 123 Volodimir Kolco Pracya i rozvitok chitalen t va Prosvita v Buchachchini Buchach i Buchachchina Istorichno memuarnij zbirnik red kolegiya Mihajlo Ostroverha ta inshi Nyu Jork London Parizh Sidnej Toronto NTSh Ukrayinskij arhiv 1972 T XXVII S 258 Stockij Ya Monastir Otciv Vasiliyan Chesnogo Hresta Gospodnogo v Buchachi S 86 Stockij Ya Monastir Otciv Vasiliyan Chesnogo Hresta Gospodnogo S 24 Petro Shkrab yuk Krehiv Dorogi zemni i nebesni Lviv Misioner 2002 S 220 Otec Zhan J ChSVV Urivki z diyariya Buchach i Buchachchina Istorichno memuarnij zbirnik red kolegiya Mihajlo Ostroverha ta inshi Nyu Jork London Parizh Sidnej Toronto NTSh Ukrayinskij arhiv 1972 T XXVII S 87 Shkrab yuk P Spogadi francuza z Kvebeku o Zhana ChSVV yak zasib konceptualizaciyi konfesijnoyi ta nacionalnoyi identichnosti nedostupne posilannya z travnya 2019 S 154 Shankovskij L Buchachchina v roki vizvolnoyi vijni 1918 1920 Buchach i Buchachchina Istorichno memuarnij zbirnik red kolegiya Mihajlo Ostroverha ta inshi Nyu Jork London Parizh Sidnej Toronto NTSh Ukrayinskij arhiv 1972 T XXVII S 78 Arhiv originalu za 26 zhovtnya 2016 Procitovano 26 zhovtnya 2015 o Shimchij Dorotej ChSVV Stari Petlikivci Buchach i Buchachchina S 623 Trakalo V Chornij O Majzhe dvadcyat rokiv o Ivan Majkovich buv igumenom monastirya otciv Vasiliyan S 4 Chornij O Hram dlya Horuzhivki bude sporudzheno u Buchachi Nova doba 2005 29 8130 22 lip S 1 Baracz S Pamiatki buczackie 14 lipnya 2014 u Wayback Machine S 112 113 Stockij Ya Nerezij Iyeronim Ternopilskij enciklopedichnij slovnik u 4 t redkol G Yavorskij ta in Ternopil Vidavnicho poligrafichnij kombinat Zbruch 2005 T 2 K O S 623 ISBN 966 528 199 2 Andrusyak N Minule Buchachchini Buchach i Buchachchina Istorichno memuarnij zbirnik red kolegiya Mihajlo Ostroverha ta inshi Nyu Jork London Parizh Sidnej Toronto NTSh Ukrayinskij arhiv 1972 T XXVII S 55 Handbuch 1858 26 kvitnya 2017 u Wayback Machine S 211 nim Szematyzm 1879 11 listopada 2016 u Wayback Machine S 310 o Irinej Nazarko Licar u chernechij ryasi S 111 Arhiv originalu za 8 sichnya 2014 Procitovano 10 lipnya 2013 Otec J Zhan Urivki z diyariya Buchach i Buchachchina Istorichno memuarnij zbirnik red kolegiya Mihajlo Ostroverha ta inshi Nyu Jork London Parizh Sidnej Toronto NTSh Ukrayinskij arhiv 1972 T XXVII S 86 89 117 d r Guzar M Buchach v pershih rokah po svitovij vijni Buchach i Buchachchina Istorichno memuarnij zbirnik red kolegiya Mihajlo Ostroverha ta inshi Nyu Jork London Parizh Sidnej Toronto NTSh Ukrayinskij arhiv 1972 T XXVII S 200 Arhiv originalu za 11 serpnya 2013 Procitovano 13 chervnya 2013 Arhiv originalu za 10 travnya 2017 Procitovano 13 chervnya 2013 Arhiv originalu za 10 travnya 2017 Procitovano 13 chervnya 2013 DzherelaAlmes I Latino i polskomovni starodruki monastirskogo pohodzhennya u fondah Derzhavnogo arhivu Ternopilskoyi oblasti Oglyadi dzherel ta dokumentalni narisi 2015 S 116 126 Buchach i Buchachchina Istorichno memuarnij zbirnik red kolegiya Mihajlo Ostroverha ta inshi Nyu Jork London Parizh Sidnej Toronto NTSh Ukrayinskij arhiv 1972 T XXVII 944 s il Vecherskij V Ukrayinski monastiri Kiyiv Harkiv TzOV Informacijno analitichna agenciya Nash chas VAT Harkivska knizhkova fabrika Globus 2008 400 s il Nevidoma Ukrayina ISBN 978 966 1530 06 4 ISBN 966 8174 12 7 Duda I Overko O Buchach Ternopilskij enciklopedichnij slovnik u 4 t redkol G Yavorskij ta in Ternopil Vidavnicho poligrafichnij kombinat Zbruch 2004 T 1 A J S 211 213 ISBN 966 528 197 6 Lukan R ChSVV Prichinki do istoriyi Buchackih shkil Zapiski Chinu Svyatogo Vasiliya Velikogo T IV Vip 3 4 S 755 772 Moroz V Buchackij monastir otciv vasilian 300 rokiv istoriyi 22 zhovtnya 2017 u Wayback Machine Stockij Ya Buchackij monastir Otciv Vasiliyan na sluzhbi Bogovi j Ukrayini Do 300 littya zasnuvannya Zhovkva Misioner 2011 216 s 24 s vkl ISBN 978 966 658 239 6 Stockij Ya Buchackij monastir Otciv Vasiliyan Chesnogo Hresta Gospodnogo Ternopilskij enciklopedichnij slovnik u 4 t redkol G Yavorskij ta in Ternopil Vidavnicho poligrafichnij kombinat Zbruch 2004 T 1 A J S 209 ISBN 966 528 197 6 Stockij Ya Monastir Otciv Vasiliyan Chesnogo Hresta Gospodnogo v Buchachi 1712 1996 rr Lviv Misioner 1997 160 s il ISBN 966 7086 24 0 Trakalo V Chornij O Majzhe dvadcyat rokiv o Ivan Majkovich buv igumenom monastirya otciv Vasiliyan Vasil Trakalo Oksana Chornij Nova doba 2015 17 24 kvit S 4 Baracz S Pamiatki buczackie 17 listopada 2015 u Wayback Machine Lwow Drukarnia Gazety narodowej 1882 168 s pol PosilannyaInternet sajt Buchackogo monastirya otciv Vasiliyan 9 sichnya 2016 u Wayback Machine Fejsbuk storinka Buchackogo monastirya otciv Vasiliyan 27 sichnya 2022 u Wayback Machine Internet sajt kolegiumu im sv Josafata 25 listopada 2011 u Wayback Machine Buchackij monastir otciv Vasiliyan na oficijnij storinci Provinciyi otciv Vasiliyan Najsvyatishogo Spasitelya v Ukrayini 7 serpnya 2011 u Wayback Machine Moroz V Buchackij monastir otciv Vasiliyan 300 rokiv istoriyi 5 bereznya 2016 u Wayback Machine Iyerodiyakon Bogdan ChSVV Ihumeni klasztoru w Buczaczu 1712 1893 14 kvitnya 2018 u Wayback Machine Internet sajt Polskoyi provinciyi oo Vasiliyan 22 serpnya 2013 pol