о. Микола (галицька говірка — Никола, Николай) Лиско́ (14 листопада 1877, Лапаївка — 28 вересня 1971, Іваї) — священник УГКЦ, монах ЧСВВ, релігійний і громадський діяч, педагог, вихователь, магістр василіянських новіціятів у Крехові і Прудентополісі.
о. Никола Лиско, ЧСВВ | |
---|---|
![]() | |
Псевдо | Неоніл |
Народився | 14 листопада 1877 Лапаївка, Королівство Галичини та Володимирії, Австро-Угорщина |
Помер | 28 вересня 1971 (93 роки) Іваї, Бразилія |
Громадянство | |
Національність | українець |
Місце проживання | Бучач, Прудентополіс |
Діяльність | священик УГКЦ, монах ЧСВВ, релігійний і громадський діяч. |
Відомий завдяки | ігумен Бучацького, Гошівського монастирів ЧСВВ |
Членство | Василіяни |
Посада | ігумен |
Конфесія | УГКЦ |
Рід | Лиски |
Батько | Василь Лиско |
Мати | Антоніна, з дому Литвин |
Родичі | о. Володимир Лиско, о. Роман Лиско |
|
Біографія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlUxTDFBdVgweDVjMnR2WDA0dUxtcHdaeTh5TXpCd2VDMVFMbDlNZVhOcmIxOU9MaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Народився 14 листопада 1877 року в селі Лапаївка (нині Прибужани) на річці Бог біля Камінки Струмилової (тепер Кам'янка-Бузька Львівської області) в родині заможного селянина Василя Лиска і Антоніни Литвин. При хрещенні отримав ім'я Неоніль. До початкової школи ходив у сусідньому селі Лани Польські, потім вступив до школи в Камінці Струмиловій. Успішно закінчивши її, записався до П'ятої польськомовної гімназії у Львові.
Коли Ніль був у 5-ому гімназійному класі, у гімназії давав реколєкції василіянин о. Сотер Ортинський. Вони зробили таке велике враження на гімназиста Ніля Лиска, що він, не закінчуючи гімназії, зголосився на новіціят отців Василіян.
Ним заопікувався тодішній молодий ігумен Львівського василіянського монастиря о. Андрей Шептицький. Після короткочасного випробування ігумен Шептицький вислав Ніля до Добромиля на новіціят. Тут на облечинах Неоніль згідно з монашим звичаєм взяв собі нове ім'я — святого Миколая.
Після новіціяту Миколай Лиско перейшов до Добромиля на схоластикат, що тривав 3 роки і філософію, що тривала 2 роки. Після того 4 роки студіював теологію у Римі. Два перші роки Миколай Лиско перебував в українській колегії на Мадонна дель Монті, потім перейшов до монастиря отців Бенедиктинів на Авентині. Тут закінчив студії теології. Монашу професію склав у Добромилі 15 червня 1902 року.
Повернувшись до Галичини, був неповний рік соцієм-помічником о. маґістра Бавдіса, потім став маґістром в Добромилі, у Бучачі, найдовше у Крехівському монастирі, — де з 1920 по 1928 рік був ігуменом.
Як ігумен Бучацького монастиря, надавав притулок легендарному полковникові Українських Січових Стрільців Василю Вишиваному (архикнязю Вільгельму Габсбурґу) та його ад'ютанту Остапу Луцькому, відступивши їм найкращі кімнати монастиря. Близько 20 грудня 1918 року не дозволив розстріляти митрополита РПЦ Антонія (Храповицького), архієпископа Волинського і Житомирського РПЦ Євлоґія Ґєорґієвського, вивезених до Бучацького монастиря оо. Василіян (могли бути розстріляні офіцером УГА, за них вступився зі словами: «Прошу повідомити нашу владу, що мій монастир не є тюрмою»).
Поміж новиків-вихованців о. Миколая Лиска такі в майбутньому видатні постаті як єпископ Йосафат Коциловський, Амвросій Сенишин, Ніль Саварин і Василій Ладика, протоігумен Марко Галущинський, архимандрит Теодосій Тит Галущинський, Генеральний Вікарій Гліб Кінах та інших визначних василіян. Преосвященному Павлові Ґойдичеві о. Микола Лиско давав реколекції та приймав монашу професію. Вихованцем о. Миколи Лиска був відомий й поважаний у Львові о. Василь Зінько, який не раз вдячно згадував свого маґістра, не раз писав про нього у редагованому ним «Місіонарі».
У серпні 1928 року отця-маґістра Миколу Лиска призначили ігуменом Гошівського монастиря. Де активно взявся за відновлення колишньої слави Гошівського монастиря, — розпочав будівництво гідроелектростанції на р. Лужанці (проект інженера Кунца), млина, водогону й водозбірні, у результаті чого монастир на Ясній Горі отримав власну електроенергію й водопостачання.
У 1931 році отець брав участь у Загальній добромильській василіянській капітулі, після якої його призначили на працю в Бразилію, щоб у новій бразилійській віце-провінції започаткувати новіціят. Його він розпочав у Прудентополісі 7 квітня 1932 р., де водночас був маґістром та ігуменом.
У 1938 році отець-маґістр Миколай повернувся до Галичини і впродовж 3-х років був ігуменом у Бучачі. Воєнні події Другої світової війни закинули о. Миколу Лиска на Лемківщину, потім через Прагу до Бельгії, врешті до Північної Америки. Там прийшло до нього призначення знову повернутися до Бразилії.
20 березня 1947 року вдруге ступив на бразилійську землю. У Бразилії душпастирював по різних парохіях, 2 роки був духовником схоластиків на Ірасемі. Від 1950 року перебував у новіціятському домі в Іваї-Кальмоні, де був духівником дому й маґістром.
Помер 28 вересня 1971 року.
Примітки
- Бучач і Бучаччина… — С. 925.
- . kambuzka-crb.edukit.lviv.ua. Кам'янка-Бузька центральна районна бібліотека. 29 березня 2016. Архів оригіналу за 11 квітня 2016. Процитовано 3 листопада 2015.
- Łapajówka (po rusku Łapajiwka), 6) // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1884. — Т. V. — S. 588. (пол.) — S. 588—589. (пол.)
- Петро Шкраб'юк Крехів: Дороги земні і небесні. — Львів: Місіонер. — 2002. — С. 220.
- Отець Й. Жан ЧСВВ. Уривки з діярія // Бучач і Бучаччина… — С. 87.
- Андрухів І. Цариця Карпатського краю. — Івано-Франківськ: Нова Зоря, 2002. — С. 63.
Джерела
- Бучач і Бучаччина. Історично-мемуарний збірник / ред. колегія Михайло Островерха та інші. — Ню Йорк — Лондон — Париж — Сидней — Торонто : НТШ, Український архів, 1972. — Т. XXVII. — 944 с. — іл.
- Василіянський Вісник. — При Ген. Курії. — № 10 — Рим. — 1971—1972. — С. 40—43.
- Купчик Л. Життєносні стовпи Церкви. — Львів: Місіонер, 2010.
Посилання
- о. Микола Лиско. lida.kupchyk.lviv.ua. Лідія Купчик. оригіналу за 6 травня 2016. Процитовано 24 листопада 2023.
- Володимир Мороз (14 грудня 2012). Бучацький монастир отців-василіян: 300 років історії. risu.ua. Релігійно-інформаційна служба України. оригіналу за 8 червня 2023. Процитовано 24 листопада 2023.
- Віра Галицька. Світла пам'ять у темних мурах // День. — 29 вересня 2016. — Вип. № 176—177.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz takim prizvishem Lisko o Mikola galicka govirka Nikola Nikolaj Lisko 14 listopada 1877 Lapayivka 28 veresnya 1971 Ivayi svyashennik UGKC monah ChSVV religijnij i gromadskij diyach pedagog vihovatel magistr vasiliyanskih noviciyativ u Krehovi i Prudentopolisi o Nikola Lisko ChSVVPsevdoNeonilNarodivsya14 listopada 1877 1877 11 14 Lapayivka Korolivstvo Galichini ta Volodimiriyi Avstro UgorshinaPomer28 veresnya 1971 1971 09 28 93 roki Ivayi BraziliyaGromadyanstvo Avstro Ugorshina BraziliyaNacionalnistukrayinecMisce prozhivannyaBuchach PrudentopolisDiyalnistsvyashenik UGKC monah ChSVV religijnij i gromadskij diyach Vidomij zavdyakiigumen Buchackogo Goshivskogo monastiriv ChSVVChlenstvoVasiliyaniPosadaigumenKonfesiyaUGKCRidLiskiBatkoVasil LiskoMatiAntonina z domu LitvinRodichio Volodimir Lisko o Roman Lisko Mediafajli u VikishovishiBiografiyaOtec Nikola Lisko v otochenni horistiv Buchach Narodivsya 14 listopada 1877 roku v seli Lapayivka nini Pribuzhani na richci Bog bilya Kaminki Strumilovoyi teper Kam yanka Buzka Lvivskoyi oblasti v rodini zamozhnogo selyanina Vasilya Liska i Antonini Litvin Pri hreshenni otrimav im ya Neonil Do pochatkovoyi shkoli hodiv u susidnomu seli Lani Polski potim vstupiv do shkoli v Kaminci Strumilovij Uspishno zakinchivshi yiyi zapisavsya do P yatoyi polskomovnoyi gimnaziyi u Lvovi Koli Nil buv u 5 omu gimnazijnomu klasi u gimnaziyi davav rekolyekciyi vasiliyanin o Soter Ortinskij Voni zrobili take velike vrazhennya na gimnazista Nilya Liska sho vin ne zakinchuyuchi gimnaziyi zgolosivsya na noviciyat otciv Vasiliyan Nim zaopikuvavsya todishnij molodij igumen Lvivskogo vasiliyanskogo monastirya o Andrej Sheptickij Pislya korotkochasnogo viprobuvannya igumen Sheptickij vislav Nilya do Dobromilya na noviciyat Tut na oblechinah Neonil zgidno z monashim zvichayem vzyav sobi nove im ya svyatogo Mikolaya Pislya noviciyatu Mikolaj Lisko perejshov do Dobromilya na sholastikat sho trivav 3 roki i filosofiyu sho trivala 2 roki Pislya togo 4 roki studiyuvav teologiyu u Rimi Dva pershi roki Mikolaj Lisko perebuvav v ukrayinskij kolegiyi na Madonna del Monti potim perejshov do monastirya otciv Benediktiniv na Aventini Tut zakinchiv studiyi teologiyi Monashu profesiyu sklav u Dobromili 15 chervnya 1902 roku Povernuvshis do Galichini buv nepovnij rik sociyem pomichnikom o magistra Bavdisa potim stav magistrom v Dobromili u Buchachi najdovshe u Krehivskomu monastiri de z 1920 po 1928 rik buv igumenom Yak igumen Buchackogo monastirya nadavav pritulok legendarnomu polkovnikovi Ukrayinskih Sichovih Strilciv Vasilyu Vishivanomu arhiknyazyu Vilgelmu Gabsburgu ta jogo ad yutantu Ostapu Luckomu vidstupivshi yim najkrashi kimnati monastirya Blizko 20 grudnya 1918 roku ne dozvoliv rozstrilyati mitropolita RPC Antoniya Hrapovickogo arhiyepiskopa Volinskogo i Zhitomirskogo RPC Yevlogiya Gyeorgiyevskogo vivezenih do Buchackogo monastirya oo Vasiliyan mogli buti rozstrilyani oficerom UGA za nih vstupivsya zi slovami Proshu povidomiti nashu vladu sho mij monastir ne ye tyurmoyu Pomizh novikiv vihovanciv o Mikolaya Liska taki v majbutnomu vidatni postati yak yepiskop Josafat Kocilovskij Amvrosij Senishin Nil Savarin i Vasilij Ladika protoigumen Marko Galushinskij arhimandrit Teodosij Tit Galushinskij Generalnij Vikarij Glib Kinah ta inshih viznachnih vasiliyan Preosvyashennomu Pavlovi Gojdichevi o Mikola Lisko davav rekolekciyi ta prijmav monashu profesiyu Vihovancem o Mikoli Liska buv vidomij j povazhanij u Lvovi o Vasil Zinko yakij ne raz vdyachno zgaduvav svogo magistra ne raz pisav pro nogo u redagovanomu nim Misionari U serpni 1928 roku otcya magistra Mikolu Liska priznachili igumenom Goshivskogo monastirya De aktivno vzyavsya za vidnovlennya kolishnoyi slavi Goshivskogo monastirya rozpochav budivnictvo gidroelektrostanciyi na r Luzhanci proekt inzhenera Kunca mlina vodogonu j vodozbirni u rezultati chogo monastir na Yasnij Gori otrimav vlasnu elektroenergiyu j vodopostachannya U 1931 roci otec brav uchast u Zagalnij dobromilskij vasiliyanskij kapituli pislya yakoyi jogo priznachili na pracyu v Braziliyu shob u novij brazilijskij vice provinciyi zapochatkuvati noviciyat Jogo vin rozpochav u Prudentopolisi 7 kvitnya 1932 r de vodnochas buv magistrom ta igumenom U 1938 roci otec magistr Mikolaj povernuvsya do Galichini i vprodovzh 3 h rokiv buv igumenom u Buchachi Voyenni podiyi Drugoyi svitovoyi vijni zakinuli o Mikolu Liska na Lemkivshinu potim cherez Pragu do Belgiyi vreshti do Pivnichnoyi Ameriki Tam prijshlo do nogo priznachennya znovu povernutisya do Braziliyi 20 bereznya 1947 roku vdruge stupiv na brazilijsku zemlyu U Braziliyi dushpastiryuvav po riznih parohiyah 2 roki buv duhovnikom sholastikiv na Irasemi Vid 1950 roku perebuvav u noviciyatskomu domi v Ivayi Kalmoni de buv duhivnikom domu j magistrom Pomer 28 veresnya 1971 roku PrimitkiBuchach i Buchachchina S 925 kambuzka crb edukit lviv ua Kam yanka Buzka centralna rajonna biblioteka 29 bereznya 2016 Arhiv originalu za 11 kvitnya 2016 Procitovano 3 listopada 2015 Lapajowka po rusku Lapajiwka 6 Slownik geograficzny Krolestwa Polskiego Warszawa Druk Wieku 1884 T V S 588 pol S 588 589 pol Petro Shkrab yuk Krehiv Dorogi zemni i nebesni Lviv Misioner 2002 S 220 Otec J Zhan ChSVV Urivki z diyariya Buchach i Buchachchina S 87 Andruhiv I Caricya Karpatskogo krayu Ivano Frankivsk Nova Zorya 2002 S 63 DzherelaBuchach i Buchachchina Istorichno memuarnij zbirnik red kolegiya Mihajlo Ostroverha ta inshi Nyu Jork London Parizh Sidnej Toronto NTSh Ukrayinskij arhiv 1972 T XXVII 944 s il Vasiliyanskij Visnik Pri Gen Kuriyi 10 Rim 1971 1972 S 40 43 Kupchik L Zhittyenosni stovpi Cerkvi Lviv Misioner 2010 Posilannyao Mikola Lisko lida kupchyk lviv ua Lidiya Kupchik originalu za 6 travnya 2016 Procitovano 24 listopada 2023 Volodimir Moroz 14 grudnya 2012 Buchackij monastir otciv vasiliyan 300 rokiv istoriyi risu ua Religijno informacijna sluzhba Ukrayini originalu za 8 chervnya 2023 Procitovano 24 listopada 2023 Vira Galicka Svitla pam yat u temnih murah Den 29 veresnya 2016 Vip 176 177