Португальські євреї — єврейська діаспора в Португалії. Існує на португальських теренах з І століття нашої ери. Більшість португальських євреїв належать до сефардів. Разом із іспанськими євреями складають так звану західно-сефардську групу. Традиційно сповідують юдаїзм; частина — католики, нащадки так званих нових християн. Носії португальської або єврейсько-португальської мов. Найбільші громади розташовані в Лісабоні, Порту, Фару.
Португальські євреї | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
| |||||||
Близькі до: | сефарди, іспанці, португальці | ||||||
Мова | португальська мова, єврейсько-португальська, ладіно; англійська, голландська, нижньонімецька | ||||||
Релігія | юдаїзм |
Історія
Середньовіччя
До Португалії
Євреї почали селитися на теренах сучасної Португалії у І ст., в часи Римської імперії. Перші документальні свідчення їхнього перебування в Лузітанії датуються 482 роком. Після падіння імперії євреї залишалися мешкати у християнських королівствах свеїв та вестготів, де зазнавали утисків та переслідувань. Арабське завоювання Піренейського півострова 711—715 вони вітали як визволення. У мусульманській Андалусії юдеї поряд із християнами-мосарабами вважалися підданими другого сорту, проте вони вжилися у нове суспільство. За часів ісламського панування єврейська культура пережила золоту добу.
У ході Реконкісти частина євреїв, які знали арабську мову, служила християнськими монархам як розвідники та дипломати на мусульманських теренах.
На час утворення Португальського королівства в 1139 євреї жили в столиці Коїмбрі й інших містах. У 1140-1147 під владу португальської корони перейшли Лісабон і Сантарен, а в 1249—1250 — Евора, Бежа, Фару. У цих містах існували великі єврейські громади. В Сантарені діяла найстарша в країні синагога. На кінець XIII століття в Португалії проживало близько 40 000 євреїв (юдеїв). Громада Лісабона була провідною; в XIII столітті вона побудувала велику синагогу.
За перших королів
За правління першого португальського короля Афонсу І євреї користувалися свободами та правами нарівні з християнами. Вони займали ключові позиції в торгівлі, фінансах, часто обіймали посади королівських скарбників і лікарів. Так, Ях'я ібн-Яїш, засновник роду Ях'їв, був в королівському уряді Афонсу І; Йосеф ібн-Ях'я, онук Ях'ї, був головним скарбником і двірським в уряді Саншу І.
Євреї мешкали в містах, в особливих самоврядних кварталах — жудіаріях (в Лісабоні їх було 4, в Порту — 3). Вони платили португальській короні подушний податок і податок з торгівлі, але не сплачували церковної десятини.
У 1211 король Афонсу II, за постановою кортесів, заборонив євреям позбавляти спадку дітей, що прийняли християнство. Духовенство Католицької церкви докоряли монархам просуванням євреїв на державні посади.
В часи короля Афонсу ІІІ євреї створили розгалужену самоврядну мережу. Головою єврейської діаспори Португалії був , якого призначав монарх із числа наближених. Голова вважався державним службовцем. Він щорічно відвідував усі громади країни, оголошував вибори рабинів і шохетів, затверджував результати виборів, визначав розмір податків різних громад, відповідав за фінансові звіти. До кожної португальської провінції призначався , що виконував роль судді для єврейських підданих (християнам заборонялося розглядати єврейські справи). Апеляції та скарги провінційних судів розглядав головний рабин.
Обмеження
У XIV столітті король Афонсу IV збільшив податки для євреїв-юдеїв і наказав їм носити на одязі.
У 1350 єврейське населення звинуватили у спалаху епідемії чуми. Виїзд з країни було обмежено.
За короля Фернанду I євреї повернули втрачений вплив, домоглися скасування розпізнавального знаку. Під час португальської династичної кризи деякі єврейські громади зазнали погромів від кастильських військ. Новий король Жуан I відновив носіння розпізнавального знака та заборонив юдеям займати державні посади, за винятком податківців і лікарів. Водночас він приборкав у країні антиєврейські настрої, які в 1391 охопили Іспанію.
За правління короля Дуарте I заборонене на деякий час спілкування євреїв з християнами. Його наступник Афонсу V, що перебував під впливом єврейської родини Ях'я і скарбника , повернув юдеям привілеї. Це поширило антиєврейські настрої в португальському суспільстві. Португальські кортеси вимагали від короля обмежити єврейські свободи (1451, 1455, 1473, 1481), а міщани вчинили погром єврейських кварталів Лісабона (1449, 1482). За доби короля Жуана II євреям заборонили наймати слуг-християн, носити шовк і коштовності, їздити верхи; син батьків-юдеїв, що приймав християнство, одразу ж отримував право на їхнє майно. Іцхака Абраванеля звинуватили в антиурядовій змові, через що він утік до Іспанії. Водночас король відмовився від введення в країні інквізиції та скасував постанови міських рад про вигнання євреїв (1487).
Іспанські біженці
У 1492 євреїв вигнали з Іспанії та король Жуан II, незважаючи на протести місцевого населення, дозволив їм оселитися в Португалії в обмін на податки. До країни переселилося близько 120 000 юдеїв, які розмістилися на португальсько-іспанському кордоні. 30 сімей на чолі з отримали дозвіл жити в Порту. Проте коли в єврейських кварталах спалахнула епідемія чуми, Жуан II наказав іспанським євреям покинути його королівство. 600 найзаможніших єврейських родин дали королю хабар на суму 60 тисяч золотих. Частина юдеїв покинула країну (деяких з них пограбували португальські моряки, висадивши в Африці). Єврейських дітей віком від 3 до 10 років насильно відправляли до острова Сан-Томе для християнізації.
Наприкінці XV століття в Португалії мешкало 80 000 євреїв, що мали свої громади у всіх містах країни. Їх кількість збільшилася після вигнання євреїв з Іспанії. На відміну від Іспанії, Португалія не була центром єврейської вченості. Лише в XV столітті тут з'явилися видатні коментатори Тори, почалося вивчення каббали, відкрилися 3 єврейські друкарні — в Фару (1487), Лейрії (1487) і Лісабоні (1489). До Португалії переселилися талмудист і астроном Авраам Закуто (таблицями і астролябією якого користувався Васко да Гама під час подорожі до Індії в 1497, а також інші португальські мореплавці). У друкарнях, що проіснували до 1497, випустили ряд інкунабул, включаючи Тору з коментарями Раші й астрономічний іспаномовний трактат Закуто.
Новий час
Нові християни
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkppTDBGZlJYaHdkV3h6SlVNekpVRXpiMTlrYjNOZlNuVmtaWFZ6WHlVeU9GSnZjWFZsWDBkaGJXVnBjbThsTWtOZlVYVmhaSEp2YzE5a1lWOUlhWE4wSlVNekpVSXpjbWxoWDJSbFgxQnZjblIxWjJGc0pUSkRYekU1TVRjbE1qa3VjRzVuTHpJeU1IQjRMVUZmUlhod2RXeHpKVU16SlVFemIxOWtiM05mU25Wa1pYVnpYeVV5T0ZKdmNYVmxYMGRoYldWcGNtOGxNa05mVVhWaFpISnZjMTlrWVY5SWFYTjBKVU16SlVJemNtbGhYMlJsWDFCdmNuUjFaMkZzSlRKRFh6RTVNVGNsTWprdWNHNW4ucG5n.png)
Найбільші гоніння на євреїв припали на правління короля Мануела І. Спочатку він був прихильним до юдеїв: у 1494 король скасував обмеження їхніх прав, встановлені попередниками, та призначив Авраама Закуто своїм радником. Проте на вимогу Іспанії, що поставила вигнання юдеїв однією з умов шлюбу Мануела з іспанською принцесою, видав антиюдейський наказ від 4 грудня 1496. Згідно з цим наказом усі португальські євреї мусили протягом наступних 10 місяців прийняти християнство або залишити країну. Єврейські діти, молодші 14 років, охрещувалися без їхньої згоди (пізніше — усі особи, молодше 20 років).
Вивіз євреїв з Португалії здійснювався лише через лісабонський порт. 19 березня 1497 влада змусила прийняти християнство близько 20 000 юдеїв, що очікували кораблів у столиці. Хрещення також прийняла частина іспанських біженців. Охрещені юдеї стали називатися «новими християнами». Деяким заможними євреям, таким як Авраам Закуто й , вдалося полишити Португалію та зберегти батьківську віру.
30 травня 1497 Мануел І видав указ, за яким нові християни ставали повноправними громадянами Португалії; до 1517 заборонялося переслідувати їх за єретичні ухили чи криптоюдаїзм. Проте нові християни, що лишили вірність юдаїзму (криптоюдеї, так звані марани), почали покидати країну. Це сильно вдарило по економічному життю Португалії, залежній від єврейських купців. Аби вирішити проблему, 21 квітня 1499 Мануел І заборонив новим християнам виїжджати за межі країни без попереднього дозволу влади; ті, хто мав такий дозвіл, не могли продати своє майно або стягувати борги.
Еміграція
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk15TDAxaGMzTmhZM0psWDJSbFgyeHBjMkp2WVM1cWNHY3ZNakl3Y0hndFRXRnpjMkZqY21WZlpHVmZiR2x6WW05aExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Незважаючи на указ короля про зрівняння нових християн із португальцями, частина духівництва та більшість населення країни продовжувала вважати їх євреями й негативно ставилася до них. Їх зневажливо називали «людьми [відомої] нації» (порт. gente de nação). У травні 1504 відбулися погроми нових християн в єврейських кварталах Лісабона, а в квітні наступного року — в Еворі. У квітні 1506 стався новий Лісабонський погром, під час якого загинуло 2 000 євреїв. Король Мануел І покарав провідників і частину учасників погромів, і видав новий указ від 1 березня 1507, яким дозволив новим християнам вільно емігрувати, вивозити та продавати майно. Після цього багато марранських родин покинули Португалію; деякі осіли в Османській імперії, Нідерландах, Марокко й Італії. Закордоном емігранти відкрито повернулися до юдаїзму, утворивши окремі спільноти звані «португальські конгрегації». Багато марранів виїхали до колоній у Новому Світі — Бразилії, Суринаму, Ямайки, Кюрасао, Барбадосу та Антильських островів. У деяких країнах тогочасної Європи, Азії й особливо Америки цих португаломовних євреїв називали «португальцями». Серед їхніх відомих нащадків були філософ Барух Спіноза й економіст Девід Рікардо.
Євреї, що залишилися в Португалії, продовжували зазнавати переслідувань. У 1515 Мануел І звернувся до Святого Престолу з проханням запровадити в Португалії місцеву інквізицію для виявлення криптоюдеїв.
У 1525 до Португалії прибув , проповіді якого поширили серед частини марранів віру в швидкий прихід Месії та визволення.
У 1527 секретар королівської ради повернувся до юдаїзму, прийняв єврейське ім'я Шломо Молхо і разом із Давидом Реувені втік з країни. Тоді ж двоє марранів убили урядового агента Енріке Нуньєша, який за завданням влади склав список криптоюдеїв з жителів Лісабона. Ці події спричинили нові напади на нових християн, а на Азорських островах і Мадейрі переросли у погроми.
Інквізиція
У 1536 папа Павло III дозволив створити Португальську інквізицію. Вона діяла до 1821 на теренах Португалії та колоній. Місцева інквізиція підпорядковувалася португальському королю та займалася боротьбою з єресями. Особливим напрямком її роботи було виявлення криптоюдеїв серед католиків Португалії, з числа нових християн. За даними у 1540—1794 інквізиційні трибунали Лісабона, Порту, Коїмбри і Евори винесли вироки для 30 000 осіб. Переважна більшість звинувачених (29 590 осіб) була змушена пройти процедуру покаяння; решта (1 818 осіб) були засуджені до смертної кари. Нових християн, яких запідозрили в сповідуванні юдаїзму, часто висилали у колонії, насамперед до Бразилії; з іншого боку колоніальна влада відправляла підозрюваних у єресі чи юдаїзмі до Португалії. Так, у 1723 38 нових християн, що жили в Ріо-де-Жанейро, були депортовані в Лісабон і постали перед судом інквізиції. У 1739 в Лісабоні спалено — бразильського драматурга єврейського походження. Інквізиція переслідувала не лише криптоюдеїв, але й симпатиків нових християн, таких як єзуїтський священик Антоніу Вієйра, прозваний апостолом Бразилії.
Сегрегація
У середині XVI століття в Португалії за іспанським взірцем запровадили нове законодавство, яке перетворило нових християн у громадян другого сорту: їм заборонялося займати церковні та деякі урядові посади, проживати в ряді міст, вступати до католицьких орденів і братств. Португальський простолюд чинив погроми у містах Брага, Гуарда, Візеу, Міранда-ду-Дору, Сантарен, Транкозу та інших.
У 1557 король Себастьян заборонив новим християнам виїздити з країни, однак після того, як вони сплатили йому 250 000 дукатів (1,7 мільйонів ), скасував свою заборону.
У 1581, внаслідок приєднання Португалії до Іспанії за умовами Іберійської унії, стала чинною іспанська заборона на виїзд. Через погіршення становища деякі маррани незаконно покидали країну, вдаючи паломництво до Риму.
У 1601 і 1603 іспанський король Філіп ІІІ дозволив новим християнам Португалії полишати країну з майном в обмін на 200 000 дукатів.
У 1604 іспанський уряд знову намагався обмежити еміграцію нових християн, а в 1620 Королівська рада Іспанії обговорювала план виселення нових християн до Африки.
Португальські марани залишили слід у португальській культурі XVI—XVII століть. Серед них були філософи Уріель Акоста й , літератори та , лікарі , , , , картограф і математик . У Португалії народилися Йосеф і , . Нащадками нових християн є низка видних діячів сучасної Португалії, а також кілька шляхетних родин.
Рівноправ'я
Після відновлення незалежності Португалії в 1640 дискримінаційна ситуація не змінилася. Лише в 1768 з ініціативи міністра та фактичного керівника держави, помбальського маркіза Себаштіана де Карвалю були знищені списки нових християн.
У 1773 скасували всі правові обмеження, пов'язані з етнічним походженням. Це прискорило асиміляцію марранів настільки, що на початок XX століття їхні громади збереглися лише в містах Белмонте, Браганса, Віла-Реал, Ковілян, Монкорву й .
У XVIII столітті Португалії почали повертатися євреї, які відкрито сповідували юдаїзм, переважно сефарди з Гібралтару, що мали британське підданство. У Фару вони заснували громаду, яка мала своє кладовище та синагогу. У XIX столітті чисельність євреїв у Португалії зросла до 2 500 осіб. У 1801 юдеї Лісабона викупили ділянку на англіканському кладовищі й у 1813 заснували міську громаду, що була визнана офіційно португальською владою як «єврейська колонія».
У 1833 ця громада відкрила в Лісабоні єврейське кладовище, а в 1850 і 1902 — дві синагоги. Невеликі єврейські осередки постали в Еворі, Порту, Лагуші та на Азорських островах, в Понта-Делгаді.
Новітній період
Відновлення громад
Після Португальської революції 1910 та встановлення Португальської республіки в країні проголосили свободу віросповідання. Відтоді єврейські організації отримали офіційний статус. До цього часу в Португалії проживало близько 500 євреїв, головним чином купців, судновласників і членів їх сімей; майже всі вони мешкали у Лісабоні та Фару, більшість зберігала британське підданство.
У 1920-1930-х частина нових християн повернулася до юдаїзму, внаслідок чого чисельність португальських юдеї зросла до 3 000 осіб (за іншими даними — 1 400). У їхньому навернені велику роль зіграв капітан португальської армії , нащадок євреїв. Він заснував журнал («Смолоскип») і за підтримки міжнародних єврейських організацій заснував в Лондоні Товариство сприяння португальським марранам. Його зусиллями була відновлена портуська єврейська громада і побудована велика синагога в Порту (1929). Також відновилися єврейські осередки у Ковіляні, Віла-Реалі та інших місцях.
Голокост
В часи Голокосту багато західноєвропейських євреїв тікали до Америки через порт Лісабона. Всього через Португалію проїхало транзитом близько 45 000 євреїв, частина з яких отримали право на постійне проживання в країні. У деяких державах, таких як Угорщина, посольства Португалії надавали притулок євреям, яким загрожувала депортація до Німеччини. У самій Португалії базувалися єврейські організації, які діяли на Піренейському півострові та за його межами.
Новітні часи
Після 1950-х чисельність євреїв Португалії зменшувалася: наприкінці 1960-х вона становила близько 700 осіб, наприкінці 1970-х — близько 500 осіб. Станом на 1992 в Португалії мешкало близько 600 євреїв, а в 1999—500 осіб. Чисельність євреїв зменшується внаслідок асиміляції та змішані шлюбів. Єврейська громада Португалії продовжує утримувати дві синагоги, але функціонує тільки одна з них — сефардська.
У 1980-1990-х невелике число нових християн з Белмонте, Порту, Орте, повернулися до юдаїзму. У Порту функціонує Інститут з розвитку . Більшість євреїв Португалії — бізнесмени, вчені, представники вільних професій; вони живуть переважно в Лісабоні. Громада міста містить культурний центр, цвинтар, школу і лікарню. Керівником громади довгий час був бізнесмен (1892—1978), який займав пости ректора і президента .
Генетика
У порівняльній таблиці наведена статистика за гаплогрупами чоловіків Португалії з чоловіками європейських країн, регіонів (*) та спільнот.
Країна/Гаплогрупа | I1 | I2*/I2a | R1a | R1b | G | J2 | E1b1b | N | ||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Португалія | 2 | 1.5 | 3 | 1.5 | 56 | 6.5 | 9.5 | 3 | 14 | 2.5 | 0.5 | 0 |
Франція | 8.5 | 3 | 3.5 | 3 | 58.5 | 5.5 | 6 | 1.5 | 7.5 | 1 | 0.5 | 0 |
* Бретань | 8 | 1 | 4.5 | 0.5 | 80 | 2 | 2.5 | 0.5 | 0.5 | 0 | 0 | 0 |
Німеччина | 16 | 1.5 | 4.5 | 16 | 44.5 | 5 | 4.5 | 0 | 5.5 | 1 | 0.5 | 1 |
Ірландія | 6 | 1 | 5 | 2.5 | 81 | 1 | 1 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 |
Італія | 4.5 | 3 | 2.5 | 4 | 39 | 9 | 15.5 | 3 | 13.5 | 2.5 | 0 | 0 |
Іспанія | 1.5 | 4.5 | 1 | 2 | 69 | 3 | 8 | 1.5 | 7 | 2.5 | 0 | 0 |
Україна | 4.5 | 20.5 | 0.5 | 44 | 8 | 3 | 4.5 | 0.5 | 6.5 | 1 | 0.5 | 5.5 |
Євреї-ашкеназі | 4 | 10 | 9 | 9.5 | 19 | 19 | 20.5 | 2 | 0.5 | 5 | 0 | 1.5 |
Євреї-сефарди | 1 | 5 | 13 | 15 | 25 | 22 | 9 | 6 | 0 | 2 | 0 | 2 |
Чисельність
- кінець XIII ст: 40 тисяч
- кінець XV ст: 80 тисяч
- бл. 1492: 200 тисяч (включно з євреями вигнаними із Іспанії)
- XIX ст: 2,5 тисяч
- 1910: 500
- 1930-ті: 1,4 — 3 тисячі
- 1969: 700
- 1979: 500
- 1992: 600
- 1999: 500
Див. також
Примітки
- Португалия // Краткая еврейская энциклопедия 1992:6:684—692.
- Soyer, F. The Persecution of the Jews and Muslims of Portugal: King Manuel I and the End of Religious Tolerance (1496—1497). Leiden: Brill, 2007.
- Henry Charles Lea, A History of the Inquisition of Spain, vol. 3, Book 8.
- Distribution of European Y-chromosome DNA (Y-DNA) haplogroups by country in percentage // Eupedia.com. 2017-07.
Джерела
- Португалия // Краткая еврейская энциклопедия : в 11 т. / Общество по исследованию еврейских общин. — Иерусалим, 1976—2005., Т. 6, кол. 684—692.
- Henry Charles Lea, A History of the Inquisition of Spain, vol. 3, Book 8.
- Jorge Martins (2006), Portugal e os Judeus: Volume I — Dos primórdios da nacionalidade à legislação pombalina, Lisboa, Vega.
- Jorge Martins (2006), Portugal e os Judeus: Volume II — Do ressurgimento das comunidades judaicas à Primeira República, Lisboa, Vega.
- Jorge Martins (2006), Portugal e os Judeus: Volume III — Judaísmo e anti-semitismo no século XX, Lisboa, Vega.
- The New History of Portugal, ed H.V. Livermore, Cambridge University Press, 1969.
- Soyer, F. The Persecution of the Jews and Muslims of Portugal: King Manuel I and the End of Religious Tolerance (1496—1497). Leiden: Brill, 2007.
- Wiznitzer, Arnold. Jews in Colonial Brazil. New York: Columbia University Press, 1960.
- Rowland, Robert. New Christian, Marrano, Jew. // The Jews and the Expansion of Europe to the West, 1450—1800, ed. by P. Bernardini and N. Fiering. New York: Berghahn Books, 2001. p. 125-148.
Посилання
- Сайт Єврейської громади Лісабону
- Сайт Єврейської громади Порту
- Блог Єврейської громади Белмонте
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Portugalski yevreyi yevrejska diaspora v Portugaliyi Isnuye na portugalskih terenah z I stolittya nashoyi eri Bilshist portugalskih yevreyiv nalezhat do sefardiv Razom iz ispanskimi yevreyami skladayut tak zvanu zahidno sefardsku grupu Tradicijno spoviduyut yudayizm chastina katoliki nashadki tak zvanih novih hristiyan Nosiyi portugalskoyi abo yevrejsko portugalskoyi mov Najbilshi gromadi roztashovani v Lisaboni Portu Faru Portugalski yevreyiBaruh SpinozaDavid RikardoZhorzhe SampayuBlizki do sefardi ispanci portugalciMovaportugalska mova yevrejsko portugalska ladino anglijska gollandska nizhnonimeckaReligiyayudayizmIstoriyaSerednovichchya Do Portugaliyi Yevreyi pochali selitisya na terenah suchasnoyi Portugaliyi u I st v chasi Rimskoyi imperiyi Pershi dokumentalni svidchennya yihnogo perebuvannya v Luzitaniyi datuyutsya 482 rokom Pislya padinnya imperiyi yevreyi zalishalisya meshkati u hristiyanskih korolivstvah sveyiv ta vestgotiv de zaznavali utiskiv ta peresliduvan Arabske zavoyuvannya Pirenejskogo pivostrova 711 715 voni vitali yak vizvolennya U musulmanskij Andalusiyi yudeyi poryad iz hristiyanami mosarabami vvazhalisya piddanimi drugogo sortu prote voni vzhilisya u nove suspilstvo Za chasiv islamskogo panuvannya yevrejska kultura perezhila zolotu dobu U hodi Rekonkisti chastina yevreyiv yaki znali arabsku movu sluzhila hristiyanskimi monarham yak rozvidniki ta diplomati na musulmanskih terenah Na chas utvorennya Portugalskogo korolivstva v 1139 yevreyi zhili v stolici Koyimbri j inshih mistah U 1140 1147 pid vladu portugalskoyi koroni perejshli Lisabon i Santaren a v 1249 1250 Evora Bezha Faru U cih mistah isnuvali veliki yevrejski gromadi V Santareni diyala najstarsha v krayini sinagoga Na kinec XIII stolittya v Portugaliyi prozhivalo blizko 40 000 yevreyiv yudeyiv Gromada Lisabona bula providnoyu v XIII stolitti vona pobuduvala veliku sinagogu Za pershih koroliv Za pravlinnya pershogo portugalskogo korolya Afonsu I yevreyi koristuvalisya svobodami ta pravami narivni z hristiyanami Voni zajmali klyuchovi poziciyi v torgivli finansah chasto obijmali posadi korolivskih skarbnikiv i likariv Tak Yah ya ibn Yayish zasnovnik rodu Yah yiv buv v korolivskomu uryadi Afonsu I Josef ibn Yah ya onuk Yah yi buv golovnim skarbnikom i dvirskim v uryadi Sanshu I Yevreyi meshkali v mistah v osoblivih samovryadnih kvartalah zhudiariyah v Lisaboni yih bulo 4 v Portu 3 Voni platili portugalskij koroni podushnij podatok i podatok z torgivli ale ne splachuvali cerkovnoyi desyatini U 1211 korol Afonsu II za postanovoyu kortesiv zaboroniv yevreyam pozbavlyati spadku ditej sho prijnyali hristiyanstvo Duhovenstvo Katolickoyi cerkvi dokoryali monarham prosuvannyam yevreyiv na derzhavni posadi V chasi korolya Afonsu III yevreyi stvorili rozgaluzhenu samovryadnu merezhu Golovoyu yevrejskoyi diaspori Portugaliyi buv yakogo priznachav monarh iz chisla nablizhenih Golova vvazhavsya derzhavnim sluzhbovcem Vin shorichno vidviduvav usi gromadi krayini ogoloshuvav vibori rabiniv i shohetiv zatverdzhuvav rezultati viboriv viznachav rozmir podatkiv riznih gromad vidpovidav za finansovi zviti Do kozhnoyi portugalskoyi provinciyi priznachavsya sho vikonuvav rol suddi dlya yevrejskih piddanih hristiyanam zaboronyalosya rozglyadati yevrejski spravi Apelyaciyi ta skargi provincijnih sudiv rozglyadav golovnij rabin Obmezhennya U XIV stolitti korol Afonsu IV zbilshiv podatki dlya yevreyiv yudeyiv i nakazav yim nositi na odyazi U 1350 yevrejske naselennya zvinuvatili u spalahu epidemiyi chumi Viyizd z krayini bulo obmezheno Za korolya Fernandu I yevreyi povernuli vtrachenij vpliv domoglisya skasuvannya rozpiznavalnogo znaku Pid chas portugalskoyi dinastichnoyi krizi deyaki yevrejski gromadi zaznali pogromiv vid kastilskih vijsk Novij korol Zhuan I vidnoviv nosinnya rozpiznavalnogo znaka ta zaboroniv yudeyam zajmati derzhavni posadi za vinyatkom podatkivciv i likariv Vodnochas vin priborkav u krayini antiyevrejski nastroyi yaki v 1391 ohopili Ispaniyu Za pravlinnya korolya Duarte I zaboronene na deyakij chas spilkuvannya yevreyiv z hristiyanami Jogo nastupnik Afonsu V sho perebuvav pid vplivom yevrejskoyi rodini Yah ya i skarbnika povernuv yudeyam privileyi Ce poshirilo antiyevrejski nastroyi v portugalskomu suspilstvi Portugalski kortesi vimagali vid korolya obmezhiti yevrejski svobodi 1451 1455 1473 1481 a mishani vchinili pogrom yevrejskih kvartaliv Lisabona 1449 1482 Za dobi korolya Zhuana II yevreyam zaboronili najmati slug hristiyan nositi shovk i koshtovnosti yizditi verhi sin batkiv yudeyiv sho prijmav hristiyanstvo odrazu zh otrimuvav pravo na yihnye majno Ichaka Abravanelya zvinuvatili v antiuryadovij zmovi cherez sho vin utik do Ispaniyi Vodnochas korol vidmovivsya vid vvedennya v krayini inkviziciyi ta skasuvav postanovi miskih rad pro vignannya yevreyiv 1487 Ispanski bizhenci Dokladnishe Algambrskij edikt U 1492 yevreyiv vignali z Ispaniyi ta korol Zhuan II nezvazhayuchi na protesti miscevogo naselennya dozvoliv yim oselitisya v Portugaliyi v obmin na podatki Do krayini pereselilosya blizko 120 000 yudeyiv yaki rozmistilisya na portugalsko ispanskomu kordoni 30 simej na choli z otrimali dozvil zhiti v Portu Prote koli v yevrejskih kvartalah spalahnula epidemiya chumi Zhuan II nakazav ispanskim yevreyam pokinuti jogo korolivstvo 600 najzamozhnishih yevrejskih rodin dali korolyu habar na sumu 60 tisyach zolotih Chastina yudeyiv pokinula krayinu deyakih z nih pograbuvali portugalski moryaki visadivshi v Africi Yevrejskih ditej vikom vid 3 do 10 rokiv nasilno vidpravlyali do ostrova San Tome dlya hristiyanizaciyi Naprikinci XV stolittya v Portugaliyi meshkalo 80 000 yevreyiv sho mali svoyi gromadi u vsih mistah krayini Yih kilkist zbilshilasya pislya vignannya yevreyiv z Ispaniyi Na vidminu vid Ispaniyi Portugaliya ne bula centrom yevrejskoyi vchenosti Lishe v XV stolitti tut z yavilisya vidatni komentatori Tori pochalosya vivchennya kabbali vidkrilisya 3 yevrejski drukarni v Faru 1487 Lejriyi 1487 i Lisaboni 1489 Do Portugaliyi pereselilisya talmudist i astronom Avraam Zakuto tablicyami i astrolyabiyeyu yakogo koristuvavsya Vasko da Gama pid chas podorozhi do Indiyi v 1497 a takozh inshi portugalski moreplavci U drukarnyah sho proisnuvali do 1497 vipustili ryad inkunabul vklyuchayuchi Toru z komentaryami Rashi j astronomichnij ispanomovnij traktat Zakuto Novij chas Novi hristiyani Dokladnishe Novi hristiyani ta Marrani Vignannya yevreyiv Najbilshi goninnya na yevreyiv pripali na pravlinnya korolya Manuela I Spochatku vin buv prihilnim do yudeyiv u 1494 korol skasuvav obmezhennya yihnih prav vstanovleni poperednikami ta priznachiv Avraama Zakuto svoyim radnikom Prote na vimogu Ispaniyi sho postavila vignannya yudeyiv odniyeyu z umov shlyubu Manuela z ispanskoyu princesoyu vidav antiyudejskij nakaz vid 4 grudnya 1496 Zgidno z cim nakazom usi portugalski yevreyi musili protyagom nastupnih 10 misyaciv prijnyati hristiyanstvo abo zalishiti krayinu Yevrejski diti molodshi 14 rokiv ohreshuvalisya bez yihnoyi zgodi piznishe usi osobi molodshe 20 rokiv Viviz yevreyiv z Portugaliyi zdijsnyuvavsya lishe cherez lisabonskij port 19 bereznya 1497 vlada zmusila prijnyati hristiyanstvo blizko 20 000 yudeyiv sho ochikuvali korabliv u stolici Hreshennya takozh prijnyala chastina ispanskih bizhenciv Ohresheni yudeyi stali nazivatisya novimi hristiyanami Deyakim zamozhnimi yevreyam takim yak Avraam Zakuto j vdalosya polishiti Portugaliyu ta zberegti batkivsku viru 30 travnya 1497 Manuel I vidav ukaz za yakim novi hristiyani stavali povnopravnimi gromadyanami Portugaliyi do 1517 zaboronyalosya peresliduvati yih za yeretichni uhili chi kriptoyudayizm Prote novi hristiyani sho lishili virnist yudayizmu kriptoyudeyi tak zvani marani pochali pokidati krayinu Ce silno vdarilo po ekonomichnomu zhittyu Portugaliyi zalezhnij vid yevrejskih kupciv Abi virishiti problemu 21 kvitnya 1499 Manuel I zaboroniv novim hristiyanam viyizhdzhati za mezhi krayini bez poperednogo dozvolu vladi ti hto mav takij dozvil ne mogli prodati svoye majno abo styaguvati borgi Emigraciya Dokladnishe Lisabonskij pogrom Lisabonskij pogrom 1506 Nezvazhayuchi na ukaz korolya pro zrivnyannya novih hristiyan iz portugalcyami chastina duhivnictva ta bilshist naselennya krayini prodovzhuvala vvazhati yih yevreyami j negativno stavilasya do nih Yih znevazhlivo nazivali lyudmi vidomoyi naciyi port gente de nacao U travni 1504 vidbulisya pogromi novih hristiyan v yevrejskih kvartalah Lisabona a v kvitni nastupnogo roku v Evori U kvitni 1506 stavsya novij Lisabonskij pogrom pid chas yakogo zaginulo 2 000 yevreyiv Korol Manuel I pokarav providnikiv i chastinu uchasnikiv pogromiv i vidav novij ukaz vid 1 bereznya 1507 yakim dozvoliv novim hristiyanam vilno emigruvati vivoziti ta prodavati majno Pislya cogo bagato marranskih rodin pokinuli Portugaliyu deyaki osili v Osmanskij imperiyi Niderlandah Marokko j Italiyi Zakordonom emigranti vidkrito povernulisya do yudayizmu utvorivshi okremi spilnoti zvani portugalski kongregaciyi Bagato marraniv viyihali do kolonij u Novomu Sviti Braziliyi Surinamu Yamajki Kyurasao Barbadosu ta Antilskih ostroviv U deyakih krayinah togochasnoyi Yevropi Aziyi j osoblivo Ameriki cih portugalomovnih yevreyiv nazivali portugalcyami Sered yihnih vidomih nashadkiv buli filosof Baruh Spinoza j ekonomist Devid Rikardo Yevreyi sho zalishilisya v Portugaliyi prodovzhuvali zaznavati peresliduvan U 1515 Manuel I zvernuvsya do Svyatogo Prestolu z prohannyam zaprovaditi v Portugaliyi miscevu inkviziciyu dlya viyavlennya kriptoyudeyiv U 1525 do Portugaliyi pribuv propovidi yakogo poshirili sered chastini marraniv viru v shvidkij prihid Mesiyi ta vizvolennya U 1527 sekretar korolivskoyi radi povernuvsya do yudayizmu prijnyav yevrejske im ya Shlomo Molho i razom iz Davidom Reuveni vtik z krayini Todi zh dvoye marraniv ubili uryadovogo agenta Enrike Nunyesha yakij za zavdannyam vladi sklav spisok kriptoyudeyiv z zhiteliv Lisabona Ci podiyi sprichinili novi napadi na novih hristiyan a na Azorskih ostrovah i Madejri pererosli u pogromi Inkviziciya Dokladnishe Portugalska inkviziciya U 1536 papa Pavlo III dozvoliv stvoriti Portugalsku inkviziciyu Vona diyala do 1821 na terenah Portugaliyi ta kolonij Misceva inkviziciya pidporyadkovuvalasya portugalskomu korolyu ta zajmalasya borotboyu z yeresyami Osoblivim napryamkom yiyi roboti bulo viyavlennya kriptoyudeyiv sered katolikiv Portugaliyi z chisla novih hristiyan Za danimi u 1540 1794 inkvizicijni tribunali Lisabona Portu Koyimbri i Evori vinesli viroki dlya 30 000 osib Perevazhna bilshist zvinuvachenih 29 590 osib bula zmushena projti proceduru pokayannya reshta 1 818 osib buli zasudzheni do smertnoyi kari Novih hristiyan yakih zapidozrili v spoviduvanni yudayizmu chasto visilali u koloniyi nasampered do Braziliyi z inshogo boku kolonialna vlada vidpravlyala pidozryuvanih u yeresi chi yudayizmi do Portugaliyi Tak u 1723 38 novih hristiyan sho zhili v Rio de Zhanejro buli deportovani v Lisabon i postali pered sudom inkviziciyi U 1739 v Lisaboni spaleno brazilskogo dramaturga yevrejskogo pohodzhennya Inkviziciya peresliduvala ne lishe kriptoyudeyiv ale j simpatikiv novih hristiyan takih yak yezuyitskij svyashenik Antoniu Viyejra prozvanij apostolom Braziliyi Segregaciya U seredini XVI stolittya v Portugaliyi za ispanskim vzircem zaprovadili nove zakonodavstvo yake peretvorilo novih hristiyan u gromadyan drugogo sortu yim zaboronyalosya zajmati cerkovni ta deyaki uryadovi posadi prozhivati v ryadi mist vstupati do katolickih ordeniv i bratstv Portugalskij prostolyud chiniv pogromi u mistah Braga Guarda Vizeu Miranda du Doru Santaren Trankozu ta inshih U 1557 korol Sebastyan zaboroniv novim hristiyanam viyizditi z krayini odnak pislya togo yak voni splatili jomu 250 000 dukativ 1 7 miljoniv skasuvav svoyu zaboronu U 1581 vnaslidok priyednannya Portugaliyi do Ispaniyi za umovami Iberijskoyi uniyi stala chinnoyu ispanska zaborona na viyizd Cherez pogirshennya stanovisha deyaki marrani nezakonno pokidali krayinu vdayuchi palomnictvo do Rimu U 1601 i 1603 ispanskij korol Filip III dozvoliv novim hristiyanam Portugaliyi polishati krayinu z majnom v obmin na 200 000 dukativ U 1604 ispanskij uryad znovu namagavsya obmezhiti emigraciyu novih hristiyan a v 1620 Korolivska rada Ispaniyi obgovoryuvala plan viselennya novih hristiyan do Afriki Portugalski marani zalishili slid u portugalskij kulturi XVI XVII stolit Sered nih buli filosofi Uriel Akosta j literatori ta likari kartograf i matematik U Portugaliyi narodilisya Josef i Nashadkami novih hristiyan ye nizka vidnih diyachiv suchasnoyi Portugaliyi a takozh kilka shlyahetnih rodin Rivnoprav ya Pislya vidnovlennya nezalezhnosti Portugaliyi v 1640 diskriminacijna situaciya ne zminilasya Lishe v 1768 z iniciativi ministra ta faktichnogo kerivnika derzhavi pombalskogo markiza Sebashtiana de Karvalyu buli znisheni spiski novih hristiyan U 1773 skasuvali vsi pravovi obmezhennya pov yazani z etnichnim pohodzhennyam Ce priskorilo asimilyaciyu marraniv nastilki sho na pochatok XX stolittya yihni gromadi zbereglisya lishe v mistah Belmonte Bragansa Vila Real Kovilyan Monkorvu j U XVIII stolitti Portugaliyi pochali povertatisya yevreyi yaki vidkrito spoviduvali yudayizm perevazhno sefardi z Gibraltaru sho mali britanske piddanstvo U Faru voni zasnuvali gromadu yaka mala svoye kladovishe ta sinagogu U XIX stolitti chiselnist yevreyiv u Portugaliyi zrosla do 2 500 osib U 1801 yudeyi Lisabona vikupili dilyanku na anglikanskomu kladovishi j u 1813 zasnuvali misku gromadu sho bula viznana oficijno portugalskoyu vladoyu yak yevrejska koloniya U 1833 cya gromada vidkrila v Lisaboni yevrejske kladovishe a v 1850 i 1902 dvi sinagogi Neveliki yevrejski oseredki postali v Evori Portu Lagushi ta na Azorskih ostrovah v Ponta Delgadi Novitnij period Vidnovlennya gromad Pislya Portugalskoyi revolyuciyi 1910 ta vstanovlennya Portugalskoyi respubliki v krayini progolosili svobodu virospovidannya Vidtodi yevrejski organizaciyi otrimali oficijnij status Do cogo chasu v Portugaliyi prozhivalo blizko 500 yevreyiv golovnim chinom kupciv sudnovlasnikiv i chleniv yih simej majzhe vsi voni meshkali u Lisaboni ta Faru bilshist zberigala britanske piddanstvo U 1920 1930 h chastina novih hristiyan povernulasya do yudayizmu vnaslidok chogo chiselnist portugalskih yudeyi zrosla do 3 000 osib za inshimi danimi 1 400 U yihnomu naverneni veliku rol zigrav kapitan portugalskoyi armiyi nashadok yevreyiv Vin zasnuvav zhurnal Smoloskip i za pidtrimki mizhnarodnih yevrejskih organizacij zasnuvav v Londoni Tovaristvo spriyannya portugalskim marranam Jogo zusillyami bula vidnovlena portuska yevrejska gromada i pobudovana velika sinagoga v Portu 1929 Takozh vidnovilisya yevrejski oseredki u Kovilyani Vila Reali ta inshih miscyah Golokost Dokladnishe Golokost V chasi Golokostu bagato zahidnoyevropejskih yevreyiv tikali do Ameriki cherez port Lisabona Vsogo cherez Portugaliyu proyihalo tranzitom blizko 45 000 yevreyiv chastina z yakih otrimali pravo na postijne prozhivannya v krayini U deyakih derzhavah takih yak Ugorshina posolstva Portugaliyi nadavali pritulok yevreyam yakim zagrozhuvala deportaciya do Nimechchini U samij Portugaliyi bazuvalisya yevrejski organizaciyi yaki diyali na Pirenejskomu pivostrovi ta za jogo mezhami Novitni chasi Pislya 1950 h chiselnist yevreyiv Portugaliyi zmenshuvalasya naprikinci 1960 h vona stanovila blizko 700 osib naprikinci 1970 h blizko 500 osib Stanom na 1992 v Portugaliyi meshkalo blizko 600 yevreyiv a v 1999 500 osib Chiselnist yevreyiv zmenshuyetsya vnaslidok asimilyaciyi ta zmishani shlyubiv Yevrejska gromada Portugaliyi prodovzhuye utrimuvati dvi sinagogi ale funkcionuye tilki odna z nih sefardska U 1980 1990 h nevelike chislo novih hristiyan z Belmonte Portu Orte povernulisya do yudayizmu U Portu funkcionuye Institut z rozvitku Bilshist yevreyiv Portugaliyi biznesmeni vcheni predstavniki vilnih profesij voni zhivut perevazhno v Lisaboni Gromada mista mistit kulturnij centr cvintar shkolu i likarnyu Kerivnikom gromadi dovgij chas buv biznesmen 1892 1978 yakij zajmav posti rektora i prezidenta GenetikaU porivnyalnij tablici navedena statistika za gaplogrupami cholovikiv Portugaliyi z cholovikami yevropejskih krayin regioniv ta spilnot Krayina Gaplogrupa I1 I2 I2a R1a R1b G J2 E1b1b NPortugaliya 2 1 5 3 1 5 56 6 5 9 5 3 14 2 5 0 5 0Franciya 8 5 3 3 5 3 58 5 5 5 6 1 5 7 5 1 0 5 0 Bretan 8 1 4 5 0 5 80 2 2 5 0 5 0 5 0 0 0Nimechchina 16 1 5 4 5 16 44 5 5 4 5 0 5 5 1 0 5 1Irlandiya 6 1 5 2 5 81 1 1 0 2 0 0 0Italiya 4 5 3 2 5 4 39 9 15 5 3 13 5 2 5 0 0Ispaniya 1 5 4 5 1 2 69 3 8 1 5 7 2 5 0 0Ukrayina 4 5 20 5 0 5 44 8 3 4 5 0 5 6 5 1 0 5 5 5Yevreyi ashkenazi 4 10 9 9 5 19 19 20 5 2 0 5 5 0 1 5Yevreyi sefardi 1 5 13 15 25 22 9 6 0 2 0 2Chiselnistkinec XIII st 40 tisyach kinec XV st 80 tisyach bl 1492 200 tisyach vklyuchno z yevreyami vignanimi iz Ispaniyi XIX st 2 5 tisyach 1910 500 1930 ti 1 4 3 tisyachi 1969 700 1979 500 1992 600 1999 500Div takozhChistota kroviPrimitkiPortugaliya Kratkaya evrejskaya enciklopediya 1992 6 684 692 Soyer F The Persecution of the Jews and Muslims of Portugal King Manuel I and the End of Religious Tolerance 1496 1497 Leiden Brill 2007 Henry Charles Lea A History of the Inquisition of Spain vol 3 Book 8 Distribution of European Y chromosome DNA Y DNA haplogroups by country in percentage Eupedia com 2017 07 DzherelaPortugaliya Kratkaya evrejskaya enciklopediya v 11 t Obshestvo po issledovaniyu evrejskih obshin Ierusalim 1976 2005 T 6 kol 684 692 Henry Charles Lea A History of the Inquisition of Spain vol 3 Book 8 Jorge Martins 2006 Portugal e os Judeus Volume I Dos primordios da nacionalidade a legislacao pombalina Lisboa Vega Jorge Martins 2006 Portugal e os Judeus Volume II Do ressurgimento das comunidades judaicas a Primeira Republica Lisboa Vega Jorge Martins 2006 Portugal e os Judeus Volume III Judaismo e anti semitismo no seculo XX Lisboa Vega The New History of Portugal ed H V Livermore Cambridge University Press 1969 Soyer F The Persecution of the Jews and Muslims of Portugal King Manuel I and the End of Religious Tolerance 1496 1497 Leiden Brill 2007 Wiznitzer Arnold Jews in Colonial Brazil New York Columbia University Press 1960 Rowland Robert New Christian Marrano Jew The Jews and the Expansion of Europe to the West 1450 1800 ed by P Bernardini and N Fiering New York Berghahn Books 2001 p 125 148 PosilannyaSajt Yevrejskoyi gromadi Lisabonu Sajt Yevrejskoyi gromadi Portu Blog Yevrejskoyi gromadi Belmonte