Португа́льська інквізи́ція (порт. Inquisição Portuguesa) — у 1536—1821 відділ католицької інквізиції в Португалії. Державний орган королівства. Займалася, переважно, викриттям криптоюдеїв, а також єретиків, ворожбитів, содомітів, багатоженців серед християн Португалії та колоній. Виконувала роль цензорату. Повна назва — Генеральна рада Святого Відділу (порт. Conselho Geral do Santo Ofício). Створена 23 травня 1536 року з дозволу Папської курії на прохання короля Жуана III. Організована за зразком Іспанської інквізиції. На відміну від підлягала королю Португалії. За формою була виборною радою. Очолювалася головним інквізитором, який обирався королем і затверджувався папою. Головний трибунал розташовувався у Лісабоні. Існували регіональні трибунали в Коїмбрі, Еворі, індійському Гоа тощо. Скасована 31 березня 1821 року. За весь час свого існування провела близько 50 тисяч судових процесів, із яких приблизно 2,5 тисячі завершилися смертними вироками.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV6TDB4bFpuUWxNa05mZEdobFgySmhibTVsY2w5dlpsOTBhR1ZmVTNCaGJtbHphRjlKYm5GMWFYTnBkR2x2YmlVelFsOXlhV2RvZEY5aVlXNXVaWEpmYjJaZmRHaGxYMGx1Y1hWcGMybDBhVzl1WDJsdVgwZHZZUzVxY0djdk1qVXdjSGd0VEdWbWRDVXlRMTkwYUdWZlltRnVibVZ5WDI5bVgzUm9aVjlUY0dGdWFYTm9YMGx1Y1hWcGMybDBhVzl1SlROQ1gzSnBaMmgwWDJKaGJtNWxjbDl2Wmw5MGFHVmZTVzV4ZFdsemFYUnBiMjVmYVc1ZlIyOWhMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlEzTHpFMk9EVmZMVjlKYm5GMWFYTnBKVU16SlVFM0pVTXpKVUV6YjE5UWIzSjBkV2RoYkM1cWNHY3ZNalV3Y0hndE1UWTROVjh0WDBsdWNYVnBjMmtsUXpNbFFUY2xRek1sUVROdlgxQnZjblIxWjJGc0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF5TDBsdWNYVnBjMmwwYVc5dVVHRnNZV05sTG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxSmJuRjFhWE5wZEdsdmJsQmhiR0ZqWlM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Португальська інквізиція була заснована 23 травня 1536 року за іспанським взірцем, з дозволу папи римського Павла ІІІ на прохання короля Жуана ІІІ. До цього 1515 року король Мануел І звертався до Святого Престолу із проханням запровадити відділ інквізиції в Португалії, але отримав відмову.
Португальська інквізиція мала великий вплив у всіх сферах життя королівства. Її головним завданням була боротьба з єресями та марновірством серед католиків у Португалії та колоніях (Бразилії, Кабо-Верде, Індії тощо). Інквізитори займалися розбором справ пов'язаних і ворожбитством, відьмацтвом, содомією, багатоженством, протестантством; вони також виконували функції цензорів книг. Головним напрямом діяльності було виявлення і навернення крипто-юдеїв (марранів) з числа так званих «нових християн» (колишніх юдеїв). Крім цього велося викриття крипто-мусульман і крипто-індуїстів в колоніях. За весь час свого існування до трибуналів Португальської інквізиції було притягнуто близько 50 тисячі осіб.
1540 року відбулося перше ауто-да-фе в Лісабоні. Через десятиріччя, в 1551 році, Португальська інквізиція діяла на теренах Азорів, Мадейри, Бразилії, Кабо-Верде, Гвінеї та Сан-Томе.
У 1540-х роках стараннями Португальської інквізиції з континентальної Португалії було викорінено старий, але не ортодоксальний католицький культ Свята . Починаючи з ХІІІ століття, адепти цього культу, переважно монахи і члени міських братств, повчали про прихід третього віку, так званої імперії Святого Духа, в якій правитимуть монастирі, церковна ієрархія буде скасована, а невірні об'єднаються із християнами за власним бажанням. Цей культ частково зберігся на периферії — на Азорських островах, Бразилії та деяких громадах португальських емігрантів у Північній Америці.
Також інквізиція боролася проти поширення єретичних вчень себаштіанізм та культу П'ятої імперії, прибічники яких інколи траплялися навіть серед інквізиторів.
1560 року трибунал Португальської інквізиції почав діяти в індійському міста Гоа. Його відкрили і , які зайняли колишній Аділ-хана. Там інквізитори займалися наверненням до християнства тих місцевих конвертитів, які повернулися до індуїстських чи мусульманських практик. Також інквізиція переймалася діячами, які чинили перепони для християнізації регіону. Осіб, які відмовилися прийняти хрещення, виселяли з міста. Переслідувань зазнала й стара християнська община малабарських насранів, яких португальці вважали юдеям, шанувальниками суботи. На синоді в інквізитори спалили насранські рукописи, написані сирійсько-арамейською мовою.
1577 року король Себастьян заборонив Португальській інквізиції конфісковувати майно криптоюдеїв, виявлених з числа нових християн. В обмін на велику суму грошей, він дозволив останнім виїздити з Португалії. Заборона для інквізиції була чинною 10 років.
1649 року король Жуан IV так само заборонив інквізиції конфісковувати майно засуджених, за що Святий Престол відлучив його від церкви. Цей указ повністю відкликали лише 1656 року після смерті короля.
У 1674—1681 роках Португальській інквізиції було заборонено вчиняти ауто-да-фе, а також виносити суворі вердикти з конфіскацією або довічною каторгою на галерах. Ця заборона була результатом активності єзуїтського священика Антоніу Вієйри, так званого апостола Бразилії. Виступаючи проти сегрегації нових християн, він сам став об'єктом розслідування інквізиції й перебував у її застінках в 1665—1667 роках. Засуджений інквізиторам до покаяння і заборони проповіді, Вієйра втік до Риму. На прохання папи він склав рапорт на 200 сторінках про зловживання Португальської інквізиції. Праця настільки вплинула на понтифіка, що Іннокентій XI особисто призупинив діяльність португальських інквізиторів на 5 років (1676—1681).
У 1773—1774 роках португальський уряд, очолюваний помбальським маркізом Себаштіаном де Карвалю, скасував ауто-да-фе, заборонив тортури і знищив списки нових християн.
1808 року під час французької окупації в ході Піренейської війни діяльність інквізиції на теренах Іспанії та Португалії була заборонена декретом Наполеона. Після поразки Франції у війні в 1814 році Португальська інквізиція поновила свою роботу.
31 березня 1821 року Португальська інквізиція була скасована рішенням «Загальної Особливої Конституційної Асамблеї португальської нації».
Організація
Португальська інквізиця була організована за зразком Іспанської. Вона підлягала лише владі португальського короля, але її діяльність могла бути обмежена рішеннями Папської курії. Голова інквізиції мав титул королівського головного інквізитора (порт. Inquisidor-Mor do Reino). Він також називався великим (порт. Grande inquisidor) або генеральним інквізитором (лат. Inquisitor generalis; порт. Inquisidor-geral). Його затверджував папа, але обирав король, зазвичай, із числа королівської родини. Старший інквізитор номінував на нижчі посади інших інквізиторів. Першим португальським старшим інквізитором був Діогу да Сілва, єпископ Сеутський, особистий сповідник короля Жуана ІІІ. Його наступником був кардинал Енріке, брат Жуана ІІІ, який згодом став королем.
Трибунали Португальської інквізиції існували в Лісабоні, Коїмбрі, Еворі, а також протягом короткого часу в 1541—1547 роках в Порту, Томарі й Ламегу. Особливий трибунал діяв у індійському місті Гоа.
Генеральні інквізитори
- 1536—1539: Діогу да Сілва, єпископ Сеутський, францисканець.
- 1539—1579: Енріке, король і кардинал Португалії.
- 1580—1585: , архієпископ Лісабонський.
- 1586—1593: Альбрехт VII Австрійський, віце-король Португалії.
- 1596-1602: , єпископ Елвашський.
- 1602: , старший капелан королівства, віце-король Португалії.
- 1602—1604: , архієпископ Еворський.
- 1605—1613: , старший капелан королівства.
- 1613—1628: , єпископ Фаруський.
- 1630—1653: , єпископ Гуардьский, ректор Коїмбрського університету.
- 1663—1668: (невизнаний папою).
- 1671—1673: , архієпископ Бразький, герцог Авейруський.
- 1676—1692: , архієпископ Бразький.
- 1693—1705: , єпископ Мірандсько-Лейрійський.
- 1707—1750: , старший капелан королівства.
- 1758—1760: .
- 1770—1783: , міністр юстиції.
- 1787—1788: , архієпископ.
- 1790—1818: , єпископ Фаруський.
- 1818—1821: , єпископ Елвашський.
- Діогу да Сілва
- Енріке
- Жорже де Атаїде
- Педру де Каштілю
- Інансіо
- Жозе
Архіви
Архіви Португальської інквізиції — один із найкраще збережених юридичних архів ранньомодерної Європи. Виняток становлять документи трибуналу в Гоа, які частково втрачені. 2007 року португальський уряд почав оцифровування архівів Португальської інквізиції, що зберігалися в Національному архіві Португалії. З 2010 року більшість документів викладені в публічний доступ в інтернеті.
В грудні 2008 року (JHSE) видало списки португальських інквізиторів у 2-х томах: Т. 1 — Лісабон (1540—1778); Т.2 — Евора (1542—1763) і Гоа (1650—1653).
Рукописна збірка документів інквізиції «Колекція новин» (порт. Collecção das Noticias), що була видана 1784 року й зберігалася в бібліотеці герцогів Палмельських, зараз перебуває в Єврейській теологічній семінарії Нью-Йорка. Вона була перевидана Джоєм Л. Оклі із англійським перекладом та індексом.
Вироки
На основі архівних даних португальський історик підрахував кількість осіб, яким Португальська інквізиція виносила вироки протягом 1536—1794 років. Ця статистика є неповною в частині даних по трибуналу Гоа. Список ауто-да-фе, який наводить Алмейда, створений службовцями інквізиції в 1774 році; він також є фрагментарним і не охоплює усього часу діяльності організації. Крім цього відсутні дані про 15 ауто-да-фе, проведених у 1580—1640 роках; документи трибуналів Ламегу й Порту ще не вивчені.
Трибунал | К-сть ауто-да-фе | Страта особи in persona | Страта символічна in effigie | Покаяння | Загалом | |
---|---|---|---|---|---|---|
Лісабон | 248 | (1540–1794) | 461 | 181 | 7,024 | 7,666 |
Евора | 164 | (1536–1781) | 344 | 163 | 9,466 | 9,973 |
Коїмбра | 277 | (1541–1781) | 313 | 234 | 9,000 | 9,547 |
Гоа | 71 | (1600–1773) | 57 | 64 | 4,046 | 4,167 |
Томар | 2 | (1543–1544) | 4 | 0 | 17 | 21 |
Порту | 1 | (1543) | 4 | 21 | 58 | 83 |
Ламегу | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
Загалом | 763 | 1,183 (3.76%) | 663 (2.11%) | 29,611 (94.13%) | 31,457 (100%) |
За даними у 1540—1794 роках інквізиційні трибунали Лісабона, Порту, Коїмбри і Евори винесли вироки для близько 31 тисячі осіб. З них переважна більшість (29590 осіб) була змушена пройти процедуру покаяння своїх гріхів; решта (1818 осіб) були засуджені до смертної кари (особистої і символічної).
За підрахунками Франциско Бетенкурта за весь час існування Португальської інквізиції вона провела близько 50 тисяч судових процесів й присудила до страти (особистої і символічної) приблизно 2,5 тисяч осіб.
Заборонені книги
У культурі
В антикатолицькій й антиклерикальній літературі XVII—XX століть Португальська інквізиція зображається винятково у негативному світлі. В юдейській традиції вона сприймається як інститут переслідування і винищення євреїв у Португалії. Зокрема, саме через інквізицію багато криптоюдеїв з числа нових християн мусили виїхати закордон — до Нідерландів, Англії, Османської імперії. Сотні осіб були страчені.
В протестантській полемічній, а згодом ліберально-соціалістичній, православній та радянській літературі інквізиція стала синонімом нелюдської організації, яка шляхом цькування, залякування, тортур, спалювання розправлялася із ворогами католицизму. Деякі католицькі ченці, зокрема єзуїт Антоніу Вієйра, що постраждав від інквізиції, так само критикували її за надмірну жорстокість, руйнування людських доль та безчестя.
Попри те, що Португальська інквізиція була державним, а не загальноцерковним інститутом, а число смертних вироків, які вона винесла, сильно перебільшене в популярній та науково-популярній літературі, страшний образ інквізиції як католицької катівні укріпився не лише в багатьох європейських країнах, а й самій Португалії.
- Спалення єритиків у Лісабоні
італійська гравюра
XVII ст. - Спалення єритиків у Лісабоні
англійська гравюра
XVIII ст. - Тортури інквізиції
голландська гравюра
XVII ст. - Тортури інквізиції
англійська гравюра
ХІХ ст. - Сцена інквізиції
Віктор Манзано-і-Мехорада, 1859 - Жертва фанатизму
Жозе де Бріту, 1895 - Інквізиція
Віктор Шиверт, 1900
Примітки
- Bethencourt, Francisco. The Inquisition. A Global History, 1478–1834, Cambridge University Press, p. 342, 444.
- Soyer, F. The Persecution of the Jews and Muslims of Portugal: King Manuel I and the End of Religious Tolerance (1496-1497). Leiden: Brill, 2007.
- Walker, Timothy. Sorcerers and folkhealers: Africans and the Inquisition in Portugal (1680-1800). // Revista Lusófona de Ciência das Religiões, [S.l.], n. 5-6, july 2014.
- Santos, V. S. Africans, Afro-Brazilians and Afro-Portuguese in the Iberian Inquisition in the 17th and 18th c. // African and Black Diaspora: An International Journal 5.1 (2012): 49-63.
- Higgs, D. Tales of two Carmelites: inquisitorial narratives from Portugal and Brazil // Infamous desire: male homosexuality in colonial Latin America (2003): 152-167.
- Mott, Luiz. Crypto-sodomites in colonial Brazil // Pelo Vaso Traseiro: Sodomy and Sodomites in Luso-Brazilian History. Tucson: Fenestra Books, 2007a) (2003): 168-196.
- Myscofski, C. Heterodoxy, Gender, and the Brazilian Inquisition: Patterns in Religion in the 1590s. (1992).
- Mocatta, Frederic David. The Jews of Spain and Portugal and the Inquisition. London: Longmans, Green, and Co., 1877.
- Португалія // Электронная еврейская энциклопедия. (рос.) / Краткая еврейская энциклопедия. 1992. Т. 6, кол. 684—692.
- Rowland, R. New Christian, Marrano, Jew. // The Jews and the Expansion of Europe to the West, 1450-1800. New York: Berghahn Books, 2001. p. 125-148.
- Novinsky, Anita. Padre Antonio Vieira, the inquisition, and the Jews. // Jewish history 6.1-2 (1992): 151-162.
- Almeida F. História da Igreja em Portugal, vol. IV, Oporto 1923, Appendix IX. esp. p. 442.
- A. J. Saraiva, H. P. Salomon, I. S. D. Sassoon. The Marrano Factory: The Portuguese Inquisition and Its New Christians 1536–1765. BRILL, 2001, p. 345.
- Henry Charles Lea, A History of the Inquisition of Spain, vol. 3, Book 8, p. 264 and 273.
- A.J. Saraiva, H.P. Salomon, I.S.D. Sassoon: The Marrano Factory: The Portuguese Inquisition and Its New Christians 1536–1765. BRILL, 2001, p. 37.
- Henry Charles Lea, A History of the Inquisition of Spain, vol. 3, Book 8.
- Григулевич И. Р. Преступления португальской инквизиции // Инквизиция. Москва: Политиздат, 1976.
Джерела
- Aufderheide, P. True Confessions: The Inquisition and Social Attitudes in Brazil at the Turn of the XVII Century. // Luso-Brazilian Review 10.2 (1973): 208-240.
- Santos, Maria Cristina dos. Betrayal: A Jesuit in the service of Dutch Brazil processed by the Inquisition. (2009): 239-245.
- Herculano, A. História da Origem e Estabelecimento da Inquisição em Portugal. Lisboa: Livraria Bertrabd. Vol. I.
- Higgs, D. The Inquisition in Brazil in the 1790’s. communication du séminaire Late Colonial Brazil. University of Toronto (1986).
- Jobim, L.C. An 18th-century denunciation of the Inquisition in Brazil. // Estudios Ibero-americanos 13.2 (1987) pp. 195-213.
- Marcocci, Giuseppe. Toward a History of the Portuguese Inquisition Trends in Modern Historiography (1974-2009). // Revue de l'histoire des religions 227.3 (2010): 355-393.
- Paiva, José P. Philip IV of Spain and the Portuguese Inquisition (1621—1641). // Journal of Religious History (2016).
- The Conversos and Moriscos in Late Medieval Spain and Beyond, V. 3 (Displaced Persons), ed. by K. Ingram and J. Ignacio P. Serrano, Leiden: Brill, 2015. p. 117-128.
- Ray, Jonathan. After Expulsion: 1492 and the Making of Sephardic Jewry. New York: New York University Press, 2013.
- Roth, Norman. Conversos, Inquisition, and the Expulsion of the Jews from Spain [1995]. 2nd ed. Madison: University of Wisconsin Press, 2002.
- Saraiva, José António. The Marrano Factory: The Portuguese Inquisition and Its New Christians [1956], translated by H.P. Salomon and I.S.D. Sassoon. Leiden: Brill, 2001.
- Stols, Eddy. Dutch and Flemish Victims of the Inquisition in Brazil. // Essays on Cultural Identity in Colonial Latin America: 43-62.
- Wadsworth, James E. Agents of orthodoxy: honor, status, and the Inquisition in colonial Pernambuco, Brazil. Rowman & Littlefield Publishers, 2006.
Посилання
- Португальська інквізиція (1) // Національний архів Португалії
- Португальська інквізиція (2) // Національний архів Португалії
- Списки інквізиції, в 2 томах
- Публікації JHSE
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Portuga lska inkvizi ciya port Inquisicao Portuguesa u 1536 1821 viddil katolickoyi inkviziciyi v Portugaliyi Derzhavnij organ korolivstva Zajmalasya perevazhno vikrittyam kriptoyudeyiv a takozh yeretikiv vorozhbitiv sodomitiv bagatozhenciv sered hristiyan Portugaliyi ta kolonij Vikonuvala rol cenzoratu Povna nazva Generalna rada Svyatogo Viddilu port Conselho Geral do Santo Oficio Stvorena 23 travnya 1536 roku z dozvolu Papskoyi kuriyi na prohannya korolya Zhuana III Organizovana za zrazkom Ispanskoyi inkviziciyi Na vidminu vid pidlyagala korolyu Portugaliyi Za formoyu bula vibornoyu radoyu Ocholyuvalasya golovnim inkvizitorom yakij obiravsya korolem i zatverdzhuvavsya papoyu Golovnij tribunal roztashovuvavsya u Lisaboni Isnuvali regionalni tribunali v Koyimbri Evori indijskomu Goa tosho Skasovana 31 bereznya 1821 roku Za ves chas svogo isnuvannya provela blizko 50 tisyach sudovih procesiv iz yakih priblizno 2 5 tisyachi zavershilisya smertnimi virokami Prapor ispanskoyi inkviziciyi livoruch i portugalskoyi inkviziciyi v Goa pravoruch IstoriyaInkviziciya v Portugaliyi Cunner J D Opis vsesvitu Frankfurt 1685 Golovnij dim inkviziciyi v Lisaboni barokovij palac Eshtaus 1842 roku perebudovanij na Nacionalnij teatr Mariyi II Portugalska inkviziciya bula zasnovana 23 travnya 1536 roku za ispanskim vzircem z dozvolu papi rimskogo Pavla III na prohannya korolya Zhuana III Do cogo 1515 roku korol Manuel I zvertavsya do Svyatogo Prestolu iz prohannyam zaprovaditi viddil inkviziciyi v Portugaliyi ale otrimav vidmovu Portugalska inkviziciya mala velikij vpliv u vsih sferah zhittya korolivstva Yiyi golovnim zavdannyam bula borotba z yeresyami ta marnovirstvom sered katolikiv u Portugaliyi ta koloniyah Braziliyi Kabo Verde Indiyi tosho Inkvizitori zajmalisya rozborom sprav pov yazanih i vorozhbitstvom vidmactvom sodomiyeyu bagatozhenstvom protestantstvom voni takozh vikonuvali funkciyi cenzoriv knig Golovnim napryamom diyalnosti bulo viyavlennya i navernennya kripto yudeyiv marraniv z chisla tak zvanih novih hristiyan kolishnih yudeyiv Krim cogo velosya vikrittya kripto musulman i kripto induyistiv v koloniyah Za ves chas svogo isnuvannya do tribunaliv Portugalskoyi inkviziciyi bulo prityagnuto blizko 50 tisyachi osib 1540 roku vidbulosya pershe auto da fe v Lisaboni Cherez desyatirichchya v 1551 roci Portugalska inkviziciya diyala na terenah Azoriv Madejri Braziliyi Kabo Verde Gvineyi ta San Tome U 1540 h rokah starannyami Portugalskoyi inkviziciyi z kontinentalnoyi Portugaliyi bulo vikorineno starij ale ne ortodoksalnij katolickij kult Svyata Pochinayuchi z HIII stolittya adepti cogo kultu perevazhno monahi i chleni miskih bratstv povchali pro prihid tretogo viku tak zvanoyi imperiyi Svyatogo Duha v yakij pravitimut monastiri cerkovna iyerarhiya bude skasovana a nevirni ob yednayutsya iz hristiyanami za vlasnim bazhannyam Cej kult chastkovo zberigsya na periferiyi na Azorskih ostrovah Braziliyi ta deyakih gromadah portugalskih emigrantiv u Pivnichnij Americi Takozh inkviziciya borolasya proti poshirennya yeretichnih vchen sebashtianizm ta kultu P yatoyi imperiyi pribichniki yakih inkoli traplyalisya navit sered inkvizitoriv 1560 roku tribunal Portugalskoyi inkviziciyi pochav diyati v indijskomu mista Goa Jogo vidkrili i yaki zajnyali kolishnij Adil hana Tam inkvizitori zajmalisya navernennyam do hristiyanstva tih miscevih konvertitiv yaki povernulisya do induyistskih chi musulmanskih praktik Takozh inkviziciya perejmalasya diyachami yaki chinili pereponi dlya hristiyanizaciyi regionu Osib yaki vidmovilisya prijnyati hreshennya viselyali z mista Peresliduvan zaznala j stara hristiyanska obshina malabarskih nasraniv yakih portugalci vvazhali yudeyam shanuvalnikami suboti Na sinodi v inkvizitori spalili nasranski rukopisi napisani sirijsko aramejskoyu movoyu 1577 roku korol Sebastyan zaboroniv Portugalskij inkviziciyi konfiskovuvati majno kriptoyudeyiv viyavlenih z chisla novih hristiyan V obmin na veliku sumu groshej vin dozvoliv ostannim viyizditi z Portugaliyi Zaborona dlya inkviziciyi bula chinnoyu 10 rokiv 1649 roku korol Zhuan IV tak samo zaboroniv inkviziciyi konfiskovuvati majno zasudzhenih za sho Svyatij Prestol vidluchiv jogo vid cerkvi Cej ukaz povnistyu vidklikali lishe 1656 roku pislya smerti korolya U 1674 1681 rokah Portugalskij inkviziciyi bulo zaboroneno vchinyati auto da fe a takozh vinositi suvori verdikti z konfiskaciyeyu abo dovichnoyu katorgoyu na galerah Cya zaborona bula rezultatom aktivnosti yezuyitskogo svyashenika Antoniu Viyejri tak zvanogo apostola Braziliyi Vistupayuchi proti segregaciyi novih hristiyan vin sam stav ob yektom rozsliduvannya inkviziciyi j perebuvav u yiyi zastinkah v 1665 1667 rokah Zasudzhenij inkvizitoram do pokayannya i zaboroni propovidi Viyejra vtik do Rimu Na prohannya papi vin sklav raport na 200 storinkah pro zlovzhivannya Portugalskoyi inkviziciyi Pracya nastilki vplinula na pontifika sho Innokentij XI osobisto prizupiniv diyalnist portugalskih inkvizitoriv na 5 rokiv 1676 1681 U 1773 1774 rokah portugalskij uryad ocholyuvanij pombalskim markizom Sebashtianom de Karvalyu skasuvav auto da fe zaboroniv torturi i znishiv spiski novih hristiyan 1808 roku pid chas francuzkoyi okupaciyi v hodi Pirenejskoyi vijni diyalnist inkviziciyi na terenah Ispaniyi ta Portugaliyi bula zaboronena dekretom Napoleona Pislya porazki Franciyi u vijni v 1814 roci Portugalska inkviziciya ponovila svoyu robotu 31 bereznya 1821 roku Portugalska inkviziciya bula skasovana rishennyam Zagalnoyi Osoblivoyi Konstitucijnoyi Asambleyi portugalskoyi naciyi OrganizaciyaPortugalska inkvizicya bula organizovana za zrazkom Ispanskoyi Vona pidlyagala lishe vladi portugalskogo korolya ale yiyi diyalnist mogla buti obmezhena rishennyami Papskoyi kuriyi Golova inkviziciyi mav titul korolivskogo golovnogo inkvizitora port Inquisidor Mor do Reino Vin takozh nazivavsya velikim port Grande inquisidor abo generalnim inkvizitorom lat Inquisitor generalis port Inquisidor geral Jogo zatverdzhuvav papa ale obirav korol zazvichaj iz chisla korolivskoyi rodini Starshij inkvizitor nominuvav na nizhchi posadi inshih inkvizitoriv Pershim portugalskim starshim inkvizitorom buv Diogu da Silva yepiskop Seutskij osobistij spovidnik korolya Zhuana III Jogo nastupnikom buv kardinal Enrike brat Zhuana III yakij zgodom stav korolem Tribunali Portugalskoyi inkviziciyi isnuvali v Lisaboni Koyimbri Evori a takozh protyagom korotkogo chasu v 1541 1547 rokah v Portu Tomari j Lamegu Osoblivij tribunal diyav u indijskomu misti Goa Generalni inkvizitori 1536 1539 Diogu da Silva yepiskop Seutskij franciskanec 1539 1579 Enrike korol i kardinal Portugaliyi 1580 1585 arhiyepiskop Lisabonskij 1586 1593 Albreht VII Avstrijskij vice korol Portugaliyi 1596 1602 yepiskop Elvashskij 1602 starshij kapelan korolivstva vice korol Portugaliyi 1602 1604 arhiyepiskop Evorskij 1605 1613 starshij kapelan korolivstva 1613 1628 yepiskop Faruskij 1630 1653 yepiskop Guardskij rektor Koyimbrskogo universitetu 1663 1668 neviznanij papoyu 1671 1673 arhiyepiskop Brazkij gercog Avejruskij 1676 1692 arhiyepiskop Brazkij 1693 1705 yepiskop Mirandsko Lejrijskij 1707 1750 starshij kapelan korolivstva 1758 1760 1770 1783 ministr yusticiyi 1787 1788 arhiyepiskop 1790 1818 yepiskop Faruskij 1818 1821 yepiskop Elvashskij Diogu da Silva Enrike Zhorzhe de Atayide Pedru de Kashtilyu Inansio ZhozeArhiviArhivi Portugalskoyi inkviziciyi odin iz najkrashe zberezhenih yuridichnih arhiv rannomodernoyi Yevropi Vinyatok stanovlyat dokumenti tribunalu v Goa yaki chastkovo vtracheni 2007 roku portugalskij uryad pochav ocifrovuvannya arhiviv Portugalskoyi inkviziciyi sho zberigalisya v Nacionalnomu arhivi Portugaliyi Z 2010 roku bilshist dokumentiv vikladeni v publichnij dostup v interneti V grudni 2008 roku JHSE vidalo spiski portugalskih inkvizitoriv u 2 h tomah T 1 Lisabon 1540 1778 T 2 Evora 1542 1763 i Goa 1650 1653 Rukopisna zbirka dokumentiv inkviziciyi Kolekciya novin port Colleccao das Noticias sho bula vidana 1784 roku j zberigalasya v biblioteci gercogiv Palmelskih zaraz perebuvaye v Yevrejskij teologichnij seminariyi Nyu Jorka Vona bula perevidana Dzhoyem L Okli iz anglijskim perekladom ta indeksom VirokiNa osnovi arhivnih danih portugalskij istorik pidrahuvav kilkist osib yakim Portugalska inkviziciya vinosila viroki protyagom 1536 1794 rokiv Cya statistika ye nepovnoyu v chastini danih po tribunalu Goa Spisok auto da fe yakij navodit Almejda stvorenij sluzhbovcyami inkviziciyi v 1774 roci vin takozh ye fragmentarnim i ne ohoplyuye usogo chasu diyalnosti organizaciyi Krim cogo vidsutni dani pro 15 auto da fe provedenih u 1580 1640 rokah dokumenti tribunaliv Lamegu j Portu she ne vivcheni Tribunal K st auto da fe Strata osobi in persona Strata simvolichna in effigie Pokayannya Zagalom Lisabon 248 1540 1794 461 181 7 024 7 666 Evora 164 1536 1781 344 163 9 466 9 973 Koyimbra 277 1541 1781 313 234 9 000 9 547 Goa 71 1600 1773 57 64 4 046 4 167 Tomar 2 1543 1544 4 0 17 21 Portu 1 1543 4 21 58 83 Lamegu 0 0 0 0 0 0 Zagalom 763 1 183 3 76 663 2 11 29 611 94 13 31 457 100 Za danimi u 1540 1794 rokah inkvizicijni tribunali Lisabona Portu Koyimbri i Evori vinesli viroki dlya blizko 31 tisyachi osib Z nih perevazhna bilshist 29590 osib bula zmushena projti proceduru pokayannya svoyih grihiv reshta 1818 osib buli zasudzheni do smertnoyi kari osobistoyi i simvolichnoyi Za pidrahunkami Francisko Betenkurta za ves chas isnuvannya Portugalskoyi inkviziciyi vona provela blizko 50 tisyach sudovih procesiv j prisudila do strati osobistoyi i simvolichnoyi priblizno 2 5 tisyach osib Zaboroneni knigi1541 Efiopska vira religiya i zvichayi Damiana de Gojsha U kulturiV antikatolickij j antiklerikalnij literaturi XVII XX stolit Portugalska inkviziciya zobrazhayetsya vinyatkovo u negativnomu svitli V yudejskij tradiciyi vona sprijmayetsya yak institut peresliduvannya i vinishennya yevreyiv u Portugaliyi Zokrema same cherez inkviziciyu bagato kriptoyudeyiv z chisla novih hristiyan musili viyihati zakordon do Niderlandiv Angliyi Osmanskoyi imperiyi Sotni osib buli stracheni V protestantskij polemichnij a zgodom liberalno socialistichnij pravoslavnij ta radyanskij literaturi inkviziciya stala sinonimom nelyudskoyi organizaciyi yaka shlyahom ckuvannya zalyakuvannya tortur spalyuvannya rozpravlyalasya iz vorogami katolicizmu Deyaki katolicki chenci zokrema yezuyit Antoniu Viyejra sho postrazhdav vid inkviziciyi tak samo kritikuvali yiyi za nadmirnu zhorstokist rujnuvannya lyudskih dol ta bezchestya Popri te sho Portugalska inkviziciya bula derzhavnim a ne zagalnocerkovnim institutom a chislo smertnih virokiv yaki vona vinesla silno perebilshene v populyarnij ta naukovo populyarnij literaturi strashnij obraz inkviziciyi yak katolickoyi kativni ukripivsya ne lishe v bagatoh yevropejskih krayinah a j samij Portugaliyi Spalennya yeritikiv u Lisaboni italijska gravyura XVII st Spalennya yeritikiv u Lisaboni anglijska gravyura XVIII st Torturi inkviziciyi gollandska gravyura XVII st Torturi inkviziciyi anglijska gravyura HIH st Scena inkviziciyi Viktor Manzano i Mehorada 1859 Zhertva fanatizmu Zhoze de Britu 1895 Inkviziciya Viktor Shivert 1900PrimitkiBethencourt Francisco The Inquisition A Global History 1478 1834 Cambridge University Press p 342 444 Soyer F The Persecution of the Jews and Muslims of Portugal King Manuel I and the End of Religious Tolerance 1496 1497 Leiden Brill 2007 Walker Timothy Sorcerers and folkhealers Africans and the Inquisition in Portugal 1680 1800 Revista Lusofona de Ciencia das Religioes S l n 5 6 july 2014 Santos V S Africans Afro Brazilians and Afro Portuguese in the Iberian Inquisition in the 17th and 18th c African and Black Diaspora An International Journal 5 1 2012 49 63 Higgs D Tales of two Carmelites inquisitorial narratives from Portugal and Brazil Infamous desire male homosexuality in colonial Latin America 2003 152 167 Mott Luiz Crypto sodomites in colonial Brazil Pelo Vaso Traseiro Sodomy and Sodomites in Luso Brazilian History Tucson Fenestra Books 2007a 2003 168 196 Myscofski C Heterodoxy Gender and the Brazilian Inquisition Patterns in Religion in the 1590s 1992 Mocatta Frederic David The Jews of Spain and Portugal and the Inquisition London Longmans Green and Co 1877 Portugaliya Elektronnaya evrejskaya enciklopediya ros Kratkaya evrejskaya enciklopediya 1992 T 6 kol 684 692 Rowland R New Christian Marrano Jew The Jews and the Expansion of Europe to the West 1450 1800 New York Berghahn Books 2001 p 125 148 Novinsky Anita Padre Antonio Vieira the inquisition and the Jews Jewish history 6 1 2 1992 151 162 Almeida F Historia da Igreja em Portugal vol IV Oporto 1923 Appendix IX esp p 442 A J Saraiva H P Salomon I S D Sassoon The Marrano Factory The Portuguese Inquisition and Its New Christians 1536 1765 BRILL 2001 p 345 Henry Charles Lea A History of the Inquisition of Spain vol 3 Book 8 p 264 and 273 A J Saraiva H P Salomon I S D Sassoon The Marrano Factory The Portuguese Inquisition and Its New Christians 1536 1765 BRILL 2001 p 37 Henry Charles Lea A History of the Inquisition of Spain vol 3 Book 8 Grigulevich I R Prestupleniya portugalskoj inkvizicii Inkviziciya Moskva Politizdat 1976 DzherelaAufderheide P True Confessions The Inquisition and Social Attitudes in Brazil at the Turn of the XVII Century Luso Brazilian Review 10 2 1973 208 240 Santos Maria Cristina dos Betrayal A Jesuit in the service of Dutch Brazil processed by the Inquisition 2009 239 245 Herculano A Historia da Origem e Estabelecimento da Inquisicao em Portugal Lisboa Livraria Bertrabd Vol I Higgs D The Inquisition in Brazil in the 1790 s communication du seminaire Late Colonial Brazil University of Toronto 1986 Jobim L C An 18th century denunciation of the Inquisition in Brazil Estudios Ibero americanos 13 2 1987 pp 195 213 Marcocci Giuseppe Toward a History of the Portuguese Inquisition Trends in Modern Historiography 1974 2009 Revue de l histoire des religions 227 3 2010 355 393 Paiva Jose P Philip IV of Spain and the Portuguese Inquisition 1621 1641 Journal of Religious History 2016 The Conversos and Moriscos in Late Medieval Spain and Beyond V 3 Displaced Persons ed by K Ingram and J Ignacio P Serrano Leiden Brill 2015 p 117 128 Ray Jonathan After Expulsion 1492 and the Making of Sephardic Jewry New York New York University Press 2013 Roth Norman Conversos Inquisition and the Expulsion of the Jews from Spain 1995 2nd ed Madison University of Wisconsin Press 2002 Saraiva Jose Antonio The Marrano Factory The Portuguese Inquisition and Its New Christians 1956 translated by H P Salomon and I S D Sassoon Leiden Brill 2001 Stols Eddy Dutch and Flemish Victims of the Inquisition in Brazil Essays on Cultural Identity in Colonial Latin America 43 62 Wadsworth James E Agents of orthodoxy honor status and the Inquisition in colonial Pernambuco Brazil Rowman amp Littlefield Publishers 2006 PosilannyaPortugalska inkviziciya 1 Nacionalnij arhiv Portugaliyi Portugalska inkviziciya 2 Nacionalnij arhiv Portugaliyi Spiski inkviziciyi v 2 tomah Publikaciyi JHSE