Морські птахи — птахи, пристосовані до життя в морському середовищі. Хоча всі морські птахи в значній мірі відрізняються один від одного як за фізіологією так і поведінкою, вони часто виявляють ознаки конвергентної схожості, що говорить про їх схожу еволюцію в спільних умовах та близьких кормових нішах. Найдавніші морські птахи з'явилися ще в Крейдяний період, а ознак сучасних родин вони набули переважно в епоху Палеогена.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekV6TDFkaGJtUmxjbWx1WjE5QmJHSmhkSEp2YzNOZkpUSTRkbUZ1WDFCdmNIQmxiQ1V5T1M1cWNHY3ZNalV3Y0hndFYyRnVaR1Z5YVc1blgwRnNZbUYwY205emMxOGxNamgyWVc1ZlVHOXdjR1ZzSlRJNUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
У порівнянні з іншими групами птахів, морські птахи, як правило, живуть довше, розмножуються в зрілішому віці, а пташенят виводять менше, присвячуючи їм значну частину часу. Більшість морських видів гніздяться колоніями, які можуть варіювати від декількох десятків до декількох мільйонів особин. Багато з них щорічно мігрують на значні відстані, перетинаючи екватор, а в деяких випадках навіть здійснюють навколосвітні подорожі. Годуються ці птахи як на поверхні моря, так і на невеликій глибині під водою, а також іноді полюють один одного. Одні види пелагічні, тобто цілий рік проводять на океанічних просторах далеко від берегів, інші ж живуть виключно на узбережжі, а треті певну частину року взагалі проводять далеко від моря.
Морські птахи мають давню спільну історію з людиною: вони служили джерелами їжі для мисливців та вірним орієнтиром для рибалок і мореплавців. Проте, в результаті безконтрольної людської діяльності багато видів цих птахів у наш час[] опинилися на межі вимирання, внаслідок чого природоохоронні організації та уряди багатьох країн були змушені розробити спеціальні методи зі збереження біологічної спадщини.
Визначення
Точного визначення того, що якась таксономічна група, наприклад, родина або вид, є морською, у сучасній науковій класифікації не існує, нечисленні запропоновані варіанти такого визначення знаходяться під питанням. За влучним виразом двох орнітологів, «єдиною загальною характеристикою всіх морських птахів є те, що всі вони годуються в солоній воді, але як і з будь-яким твердженням у біології, правду кажучи, деякі цього не роблять». Проте, існує певний консенсус з приводу того, що усі пінгвіни, буревісникоподібні, пеліканоподібні (за винятком змієшийок) і деяких сивкоподібних (таких як поморники, мартини, крячкові, алькові і водорізи) все ж є морськими. Крім того, до морських птахів часто відносять і плавунців (Phalaropus), які, хоч і вважаються прибережними, але два з трьох видів дев'ять місяців на рік проводять на океанічних просторах, перетинаючи екватор у пошуках їжі.
Гагароподібні і пірникозові, які гніздяться на озерах, а до моря відлітають тільки у зимовий сезон, морськими не вважаються, а зазвичай класифікуються як водоплавні. Не зважаючи на те, що в родині качкових (Anatidae) ціла підродина крехових (Merginae) також зимує в морі, за загальною згодою ці птахи також зазвичай не включаються в список морських видів. Багато болотяних птахів, зокрема чаплі, також значну частину часу проводять на морських просторах, мешкаючи поблизу від узбережжя, але й вони на загальну думку морськими не є.
Еволюція
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZtTDBobGMzQmxjbTl5Ym1sekxtcHdaV2N2TWpVd2NIZ3RTR1Z6Y0dWeWIzSnVhWE11YW5CbFp3PT0uanBlZw==.jpeg)
Завдяки літологічному осадковому середовищу (тобто морській акваторії, де тверді частинки легко осідають на дно) збереглася велика кількість викопних залишків морських птахів. Найбільш ранні знахідки відносяться до Крейдяного періоду — майже повні скелети представників стародавнього ряду гесперорнісоподібних (Hesperornithiformes) були виявлені в американському штаті Канзас. Ці зубаті нелітаючі птахи, зокрема схожий на сучасних гагар вид Hesperornis regalis, непогано плавали і упірнали подібно до пірникоз і гагар. Вважається, що рід Hesperornis виявився тупиковою гілкою еволюції і не залишив після себе нащадків, проте і предки сучасних морських птахів також беруть свій початок у Крейдяному періоді. Серед таких стародавніх видів можна назвати Tytthostonyx glauconiticus, що можливо належить до буревісникоподібних. Пізніше, в епоху Палеогена, на океанських просторах домінували ранні буревісники і гігантські пінгвіни, а також представники двох вимерлих родин — Pelagornithidae, у яких розмах крил досягав 5 м, і Plotopteridae (група крупних морських птахів, схожих на пінгвінів). Розквіт сучасних родів почався в період Міоцена, а рід справжніх буревісників (куди зокрема входять звичайний (Puffinus puffinus) і сірий (Puffinus griseus) буревісники) з'явився ще раніше, в Олігоцені. Здається, найбільше біорізноманіття морських птахів спостерігалося в пізньому Міоцені і Пліоцені. У кінці останнього Харчовий ланцюжок (система харчових зв'язків — поїдання одних організмів іншими) зазнав значних змін, зважаючи на вимирання значної кількості морських мешканців, і кінець кінцем збільшення числа морських ссавців привело до зменшення різноманіття морських птахів.
Опис
Адаптація до морських умов
У морських птахів спостерігається ряд морфологічних особливостей, що дозволяють їм виживати в морі. По будові крил можна сказати, яку екологічну нішу займали даний конкретний вид або родина протягом своєї еволюції, зокрема, дивлячись на форму крила або навантаження на нього, учений може визначити кормову поведінку птаха. Наприклад, довгі крила разом з малим питомим навантаженням властиві пелагічним видам (тобто повітряним видам, що мешкають далеко від берегів), а короткі крила характерні для видів, що активно упірнають. Такі птахи, як мандрівний альбатрос (Diomedea exulans), який здатний долати величезні морські відстані у пошуках їжі, багато в чому втратили здібність до активного польоту і безпосередньо залежать від динамічного ширяння (при якому енергія отримується від переміщення в горизонтальних повітряних потоках з різною швидкістю вітру) або похилого ширяння (при якому енергія отримується від постійної зміни шарів повітря із різними швидкостями). Практично у всіх морських птахів лапи перетинкові, що допомагає їм при пересуванні по воді, а в деяких випадках і при пірнанні. У буревісникоподібних, на відміну від більшості інших птахів, дуже добре розвинені органи нюху, що дозволяє їм знаходити джерела їжі, сильно розкидані на безкрайніх просторах океану, і, можливо, вказати місцезнаходження косяків риб.
Сольові залози, розташовані в голові в області носової порожнини, використовуються для виділення концентрованих розчинів хлористого натрію, що споживається разом з водою і їжею, а також для регуляції осмотичного тиску крові і внутріклітинної рідини.
За винятком бакланових і деяких крячків, у всіх морських птахів оперення не намокає. Хоча водозахисне оперення часто зустрічається і в інших птахів, що ведуть наземний спосіб життя, у морських видів кількість такого пір'я незрівнянно більша. Таке густе оперення чудово захищає їх від намокання, а товстий шар пуху зігріває тіло. У бакланів же, чудових нирців за рибою, пір'я формує унікальний у своєму роді шар, який хоч і намокає, але все-таки порівняно з іншими видами зберігає тонкий повітряний прошарок. Така особливість збільшує їх питому вагу і дозволяє довше знаходитися під водою, проте також і зберігає тепло тіла при контакті з водою. В порівнянні з іншими птахами у більшості морських видів оперення менш барвисте і, як правило, являє собою різні варіації чорного, білого і сірого кольорів.
Лише у небагатьох тропічних видів і деяких пінгвінів забарвлення більш-менш різноколірне, у інших же колір виявляється тільки на дзьобі і лапах. Вважається, що у багатьох випадках оперення має захисне забарвлення (наприклад, оперення антарктичного пріона (Pachyptila desolata) подібне до забарвлення військових кораблів та зливає його з поверхнею моря), також білі груди багатьох хижих птахів приховують їх від потенційних жертв.
Живлення
У процесі еволюції птахи навчилися здобувати собі їжу в морях і океанах, що неодмінно відбилося на їх фізіології і поведінці. Використовуючи схожі стратегії при здобичі корму і близькі адаптації при вирішенні загальних проблем, різні родини і роди отримали конвергентну схожість, тобто загальні ознаки в результаті конвергентної еволюції. Прикладом такої еволюції можна назвати схожих один алькових і пінгвинів, що відносяться до різних родин. В цілому вчені розрізняють чотири основні стратегії при здобичі корму в морському середовищі: здобич корму на поверхні, пірнання на глибину з повітря, підводне полювання за допомогою переслідування і полювання за вищими хребетними тваринами. У свою чергу кожна з цих стратегій розділяється на ряд варіацій.
Добування корму на поверхні
Багато морських птахів шукають собі прожиток винятково на водній поверхні завдяки морським течіям, які виштовхують Криль, рибу, кальмарів та інших морських мешканців на невелику глибину, де птахові досить опустити під воду голову.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF5TDFkcGJITnZiaVV5TjNOZmMzUnZjbTFmY0dWMGNtVnNMbXB3Wnk4eU5UQndlQzFYYVd4emIyNGxNamR6WDNOMGIzSnRYM0JsZEhKbGJDNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Полювання на поверхні води розділяється на два підходи: полювання на льоту (наприклад, у тайфунників (Pterodroma), фрегатів (Fregata) і качурок (Hydrobatidae)) і полювання на плаву (як це практикують фульмари (Fulmarus), мартини і багато буревісників). Полювання на льоту вимагає особливої спритності, яке полягає або в спробі схопити ласощі з льоту (як у фрегатів), або в зависанні над водою (як у деяких альків). Деякі з них навіть не опускаються на поверхню води, а наприклад фрегати насилу можуть злетіти знову, якщо опиняються на поверхні. Ще однією родиною птахів, які не приводнюються при полюванні, є водорізові. Їхня тактика полягає в тому, що вони летять близько над поверхнею, опустивши у воду своє піддзьоб'я. Як тільки дзьоб натрапляє на що-небудь тверде, він вмить закривається. Ця незвичайна особливість водорізів відбилася на їх морфології — піддзьобок у них довше за наддзьобок.
Унікальна будова дзьоба часто спостерігається також у птахів, що полюють на плаву. У пріонів (Pachyptila) дзьоб плоский і має спеціальні пластинки-фільтри, що називаються ламелами і виціджують планктон. У багатьох альбатросів та буревісників дзьоб загнутий на кінці, що допомагає ним ловити жертву, що швидко рухається. У мартинів діапазон живлення яких досить широкий, дзьоб має більш-менш загальну структуру.
Підводне полювання
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkprTDFCbGJtZDFhVzUxTG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxUVpXNW5kV2x1ZFM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Підводне полювання створює сильніший тиск (як еволюційний, так і фізіологічний), проте в нагороду значно збільшує кормову базу на обмеженій території. Поступальний рух під водою може виконаються як за допомогою крил (наприклад, у пінгвінів, алькових і пірнаючих буревісників (Pelecanoididae)), так і за допомогою ніг (наприклад, у бакланових, пірникоз, гагароподібних і деяких качок, що живляться рибою). Як правило, упірнання за допомогою крил дозволяє рухатися швидше, ніж за допомогою ніг. Проте в обох випадках використання крил або ніг при русі під водою обмежує їх можливості в інших ситуаціях: гагароподібні й пірникози по землі якщо й пересуваються, то насилу; пінгвіни не вміють літати, а алькові хоч і літають, але роблять ці маломаневрово і незграбно. Наприклад, для гагарки (Alca torda) з родини алькових енергії для польоту потрібно на 64 % більше, ніж для такого ж розміру буревістника. Багато ж буревісникоподібних володіють проміжними характеристиками: в порівнянні з типовими птахами, що упірнають за допомогою крил, їх крила довші, проте навантаження на крило вище, ніж у птахів, що полюють на поверхні. Це дозволяє як упірнати на чималу глибину, так і подорожувати на значні відстані. Мабуть, найвразливішою виглядає тактика підводного полювання у тонкодзьобого буревісника (Puffinus tenuirostris), здатного у пошуках їжі опуститися на глибину до 70 м. Деяка здатність пірнання існує і у деяких альбатросів: наприклад, димчасті альбатроси (Phoebetria) занурюються на глибину до 12 м. Зі всіх морських птахів, що полюють під водою за допомогою крил, в повітрі найефективніші альбатроси, і невипадково серед пірнаючих птахів вони займають останнє місце. Підводні хижаки домінують в полярних і приполярних водах, а в теплішому кліматі вони енергетично неефективні. Маючи обмежені здібності до польоту, ці птахи не мають можливості до здобичі прожитку на чималій території, і це особливо гостро відчувається в сезон розмноження, коли голодні пташенята вимагають повноцінного живлення.
Пірнання
Олуші (Sula), фаетони (Phaethon), деякі крячкові і бурі пелікани полюють за жертвою, що швидко рухається, упірнаючи у воду з літу. При цьому опір силі виштовхування (збільшеній через велику кількість бульбашок повітря між пір'ям) забезпечується енергією, накопиченою під час польоту. Таким чином, пірнаючі птахи витрачають менше енергії в порівнянні з підводними мисливцями і менш обмежені певною територією, що привело їх до більшого розповсюдження, зокрема в тропіках. У цілому пірнання вважається найбільш адаптованою тактикою добування корму у морських птахів. Інші птахи, що не спеціалізуються на такому способі здобування прожитку (як мартини і поморники), також при нагоді здатні пірнати на льоту, але роблять це менш ефективно і з меншої висоти. У бурих пеліканів навичка занурення виробляється тільки через декілька років; дорослі птахи пірнають з висоти 20 м над водою і перед ударом об воду підводять тулуб, щоб уникнути пошкоджень. Вважається, що для пірнаючих птахів необхідна достатньо чиста прозора вода для ефективного огляду з повітря, проте при їх домінуванні в тропіках зв'язок між пірнанням і чистою водою виглядає непереконливо. Деякі пірнаючі птахи (також як і деякі мисливці на поверхні) залежать від дельфінів і тунців, які виштовхують косяки риб ближче до поверхні моря.
Клептопаразитизм, споживання падалі й хижацтво
Дана всеосяжна категорія птахів належить до ще однієї стратегії добування прожитку, яка піднімається на наступний трофічний рівень. Клептопаразитами називають таких птахів (і не тільки птахів), чия стратегія полягає у відбиранні здобичі у інших птахів. Такий стиль поведінки найхарактерніший для фрегатів і поморників, хоча мартини, крячки та інші види морських птахів також при нагоді використовують дану практику. Нічна активність деяких морських птахів під час гніздування часто пояснюють захистом від зростаючої активності хижаків в світлий час доби. Вважається, що клептопаразитизм не грає ключової ролі в поведінці будь-якого виду, а є лише додатковим способом добування корму разом з полюванням. Дослідження, проведене орнітологами у відношенні великого фрегата (Fregata minor), що краде їжу у маскової олуші (Sula dactylatra), показало, що фрегати за рахунок клептопаразитизму здатні до 40 % забезпечити себе прожитком, але в середньому ця цифра становить тільки 5 %. Багато видів мартинів та інших морських птахів, як північний гігантський буревісник (Macronectes halli) при нагоді харчуються падаллю — іншими загиблими птахами або ссавцями. Падальщиками також є деякі види альбатросів — аналіз проковтнутих ними кальмарів показав, що деякі з них були дуже великими, щоб бути спійманими живцем. Крім того, в шлунках альбатросів опинилися види, які швидше за все були їм недоступні зважаючи на різний ареал мешкання. Деякі морські птахи, такі як мартини, поморники і південні гігантські буревісники (Macronectes giganteus) полюють за яйцями, пташенятами і навіть за невеликими особинами інших морських птахів в районах великих колоній.
Життєвий цикл
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZrTDAxdmNuVnpYMkpoYzNOaGJuVnpYMkpwYkd4cGJtY3VhbkJuTHpJMU1IQjRMVTF2Y25WelgySmhjM05oYm5WelgySnBiR3hwYm1jdWFuQm4uanBn.jpg)
Життєвий цикл морських видів значно відрізняється від птахів, що живуть на материку. Згідно з теорією (r/K-відбору) (наукова теорія, що представляє два типи стратегій популяцій: r-стратегія «прагне» до максимального використання ресурсів речовини і енергії за рахунок високої швидкості росту чисельності, а K-стратегія зазвичай знаходиться в стані рівноваги із своїми ресурсами) морські птахи прихильні K-стратегії, живуть набагато довше (в цілому 12-60 років), плодитися починають пізніше (до 10 років) і у виховання потомства вкладають більше сил. У більшості видів кладка яєць відбувається тільки один раз на рік у випадку, якщо до цього кладка не закінчилася невдачею (бувають і винятки, як у алеутської конюги (Ptychoramphus aleuticus)) , а також у багатьох випадках щорічно відкладається тільки одне яйце (наприклад, у буревісникоподібних і олушевих).
Процес вигодовування і виховання пташенят — один з найтриваліших серед всіх груп птахів і може продовжуватися до шести місяців. Наприклад, пташенята тонкодзьобої кайри (Uria aalge), що вже встали на крило, ще декілька місяців проводять в морі разом зі своїм батьком. У фрегатів турбота про потомство займає рекордний серед всіх птахів час: пташенята починають літати тільки через 4-6 місяців, і ще протягом 14 місяців продовжують отримувати допомогу від батьків. У деяких видів такий тривалий процес розмноження привів до того, що птахи починають гніздитися тільки раз на два роки. Такий життєвий цикл швидше за все сформувався завдяки специфічним умовам життя в морі: розсіяній кормовій базі, частим невдалим спробам відтворити потомство внаслідок погодних умов і відносно малій (у порівнянні з наземними видами) кількості хижаків.
У всіх морських видів птахів, за винятком плавунців, обоє батьки доглядають за потомством, а пари зазвичай сезонно моногамні. Це відбувається тому, що пташенята вимагають великої уваги, а пошуки їжі можуть відбуватися на значній відстані від гнізда. У мартинів, алькових, пінгвінів та інших морських птахів пари зберігаються протягом декількох сезонів, а у багатьох буревісникоподібних — протягом всього життя. У альбатросів і буревісників, чиї пари зберігаються на все життя, процес залицяння може тривати декілька років, перш ніж пара остаточно сформується і породить потомство. У альбатросів залицяння супроводжується характерними шлюбними танцями .
Розмноження і колонії
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkk0TDAxMWNuSmxYMk52Ykc5dWVTNXFjR2N2TXpBd2NIZ3RUWFZ5Y21WZlkyOXNiMjU1TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
95 % всіх морських птахів розмножуються в колоніях, розмір яких може досягати рекордних серед птахів величин і бути вражаючим природним видовищем. Колонії, що включають понад мільйон птахів, зустрічаються як на широті тропіків (наприклад, в районі острова Кіритіматі в Тихому океані), так і за полярним колом (як в Антарктиці, так і в Арктиці). У колонії птахи збираються виключно з метою розмноження, решту часу вони можуть скупчуватися у великій кількості тільки в місцях великої концентрації корму.
Самі по собі колонії значно відрізняються одна від одної. Щільність розтащування гнізд буває як досить низькою (як у альбатросів), так і дуже високою (як у кайр і чистунів). Частіше всього в межах однієї колонії гніздяться кілька видів птахів, що іноді займають різні екологічні ніші. Гнізда можуть влаштовуватися на деревах (у разі їх наявності), на землі (іноді гнізда як такого може і не бути), на скелях, в скелястих печерах або земляних норах. Конкуренція за місце може бути дуже високою як серед птахів одного виду, так і серед різних видів. Наприклад, агресивніший темний крячок (Onychoprion fuscata) може витіснити інших птахів з найзручніших насиджених місць. Щоб зменшити конкуренцію агресивнішим клинохвостим буревісникам (Puffinus pacificus), тропічний бонійський тайфунник (Pterodroma hypoleuca) надає перевагу гніздуванню в зимову пору року. Як тільки починається літній сезон розмноження у клинохвостого буревісника, він знищує пташенят тайфунника і займає його нори.
Багато морських птахів демонструють дивовижну прихильність до одного й того ж місця, щорічно повертаючись до тієї ж самої нори, гнізда або району протягом багатьох років; вони рішуче охороняють це місце від суперників. Така поведінка покращує народжуваність, дає можливість одним і тим же самцеві і самці спаровуватися знову і скорочує час на пошуки нового місця для гнізда. Птахи, що тільки досягли статевої зрілості, також прагнуть влаштувати своє перше гніздо недалеко від місця, де вилупилися самі. Така тенденція, відома як філопатрія, досить сильно розвинена у багатьох видів: наприклад, автори дослідження, проведеного відносно темноспинного альбатроса (Phoebastria immutabilis), дійшли до висновку, що відстань між гніздом пташеняти і його першим власним гніздом у середньому становить 22 м. Інше дослідження, цього разу проведене в районі Корсики у відношенні строкатого атлантичного буревісника (Calonectris diomedea), з'ясувало що 9 з 61 пташеняти чоловічої статі, що повернулося в свою рідну колонію, відтворили своє перше потомство в тій же самій норі, де і вилупилися самі, а двоє з них спарувалися зі своєю власною матір'ю.
Як правило, колонії влаштовуються на островах, скелях або у високогір'ях, недоступних для наземних хижих ссавців. Вважається, що це дає додатковий захист морським птахам, які на землі часто поводяться досить незграбно. У загальному випадку колонії взагалі часто створюються видами, які не охороняють свою власну кормову територію (наприклад, у серпокрильцевих, що мають широкий кормовий діапазон), — ймовірно тому така поведінка дуже часто зустрічається у морських птахів. Ще однією можливою перевагою колоній є те, що вони виступають в ролі інформаційного центру, коли птахи, що прямують до моря в пошуках корму, можуть визначити місцезнаходження косяків риб та іншої кормової бази по напрямку польоту птахів того ж виду, що повертаються із здобиччю. У колоній є і свої недоліки: вони можуть стати джерелом масової епідемії або привернути увагу хижаків, головним чином інших птахів.
Міграція
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekV6TDFCbGJHbGpZVzV2YzBac2IyTnJMbXB3Wnk4eU5UQndlQzFRWld4cFkyRnViM05HYkc5amF5NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Часто морські птахи, як і птахи взагалі, щорічно здійснюють сезонні міграції. Абсолютним рекордсменом за дальністю перельоту є полярний крячок (Sterna paradisaea), який літом гніздиться в арктичній і субарктичній зоні північної півкулі, після чого перетинає екватор і зимує в районі Антарктиди. Інші види також здійснюють трансекваторіальні подорожі, як з півночі на південь, так і з півдня на північ. Популяція елегантного крячка (Thalasseus elegans) в районі Нижньої Каліфорнії в Мексиці після закінчення сезону розмноження роздвоюється: частина птахів вилітає на північ до району узбережжя центральної Каліфорнії в США, а інша частина летить на південь до берегів Перу і Чилі, де годується у водах Перуанскої океанської течії. Сірий буревісник (Puffinus griseus) за рік здійснює шлях близько 64 тис. км; він гніздиться в районі Нової Зеландії і Чилі, а решту часу проводить на півночі Тихого океану в районі Аляски, Японії і північної Каліфорнії.
Інші перелітні птахи здійснюють коротші подорожі, їх розповсюдження в океані в основному залежить від наявності джерел живлення. Якщо в якому-небудь регіоні умови невідповідні, птахи переміщаються в райони із сприятливішими умовами, а молоді особини іноді роблять це постійно. Тільки вставши на крило, пташенята, що подорослішали, часто розсіваються далі за дорослі особини, а діапазон їх розповсюдження часто ширший. У деяких птахів, як у алькових, певного району зимування не існує, але вони кочують на південь з приходом холодів. Інші види, такі як качуркові (Hydrobatinae), пірнаючі буревісники (Pelecanoides) і бакланові (Phalacrocoracidae) не мігрують зовсім, залишаючись поблизу від колоній цілий рік.
На суші
Хоча визначення морських птахів припускає, що вони проводять своє життя в океані, в багатьох родинах є види, які частину свого річного циклу, іноді дуже велику, проводять в стороні від моря. Більш того, багато видів гніздяться в десятках, сотнях і навіть тисячах кілометрах від узбережжя. Деякі з цих птахів все ж таки вилітають у пошуках корму до моря: наприклад, сніжний буревісник (Pagodroma nivea), гнізда якого знаходять за 500 кілометрів від берега в Антарктиді, просто не в змозі знайти собі прожиток в цьому районі. Пижик довгодзьобий (Brachyramphus marmoratus) свої гнізда будує в перестійному лісі на гілках великих хвойних дерев. Каліфорнійський мартин (Larus californicus) гніздиться на внутрішніх озерах, а в зимовий час вилітає до узбережжя. У деяких видів бакланових, пеліканів, мартинів і крячкових трапляються окремі особини, які взагалі ніколи не бувають в морі, а своє життя проводять на озерах, річках, болотах і, у разі мартинів, в містах і на сільськогосподарських угіддях. У таких випадках говорять, що ці наземні і прісноводі птахи еволюціонували від своїх морських предків. У деяких морських птахів, головним чином поморників і плавунців, що гніздяться в тундрі, частина міграції відбувається над сушею.
Деякі типово морські види, такі як буревісникові, алькові і олушеві, часом випадково залітають углиб материків. Найчастіше це трапляється з молодими недосвідченими птахами, але іноді у разі крупного шторму велика кількість птахів, що терплять лихо, шукає собі укриття на суші.
Взаємодія з людиною
Морські птахи і рибальство
Морські птахи довгий час асоціювалися з мореплавацями і рибаками, і обидві ці групи людей стикалися з перевагами і недоліками такого сусідства.
Рибаки традиційно використовували птахів як орієнтир при пошуку косяків риб, мілин з рибними ресурсами і потенційних підходів до берега. Відомо, що стародавні полінезійці використовували відомий зв'язок морських птахів з берегом для знаходження крихітних ділянок суші в Тихому океані. Далеко від дому рибаки харчувалися птахами і використовували їх як наживку. Більш того, прив'язані за мотузок баклани інколи безпосередньо використовувалися для рибного лову. Гуано (послід, що розклався природним чином) з пташиних колоній використовувався рибаками як Добриво для довколишніх ділянок моря.
Серед негативних ефектів для рибальства головним чином є гальмування розвитку аквакультури (культивування водних організмів), оскільки штучно зібрана в одному місці риба неодмінно привертала птахів. Крім того, рибаки, що ловлять рибу на гачок, стикалися з крадіжкою наживки. Є і докази того, що в деяких випадках морські птахи сприяли виснаженню морських запасів, проте ефект від такого збитку виглядає значно меншим, ніж аналогічний збиток від морських ссавців або хижих риб, таких як тунець.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelk1TDFObFlXSnBjbVJ6WDJ4dmJtZHNhVzVsY25OdExtcHdaeTh6TURCd2VDMVRaV0ZpYVhKa2MxOXNiMjVuYkdsdVpYSnpiUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
З іншого боку, деякі види морських птахів також отримують перевагу від взаємодії з рибалками, зокрема споживаючи в їжу викинуту рибу і потрухи. Наприклад, такі покидьки складають до 30 % всього раціону птахів в Північному морі, а для деяких популяцій ця цифра зростає до 70 %. Ще одним ефектом такої взаємодії може стати зміна чисельності птахів: наприклад, розповсюдження кочівних буревісників (Fulmaris glacialis) на Британських островах приписують саме розвиненому рибальству. Від наявності покидьків більше всього переваг отримують птахи, що харчуються на поверхні моря, такі як олуші і буревісники; а для підводних мисливців, таких як пінгвіни, вони можуть заподіяти лише збиток.
Рибальство саме по собі може стати джерелом загроз для деяких видів птахів, зокрема для альбатросів, що довго живуть і поволі розмножуються, і ця проблема викликає зростаючий інтерес екологів. Окрім втрати кормової бази при надмірному лові риби, ці птахи можуть зіткнутися із загибеллю в риболовецьких снастях: наприклад, щорічно близько 100 тис. альбатросів попадаються на гачок з наживкою при ярусному лові на тунця або гинуть в дрифтерних мережах. У загальному масштабі в результаті схожих обставин щороку гинуть сотні тисяч птахів, і особливу турботу викликають рідкісні види (наприклад, чисельність короткохвостих альбатросів (Phoebastria albatrus) у світі скоротилася до лише близько 1000 особин).
Використання
Полювання на птахів і вживання в їжу їх яєць сприяли значному зниженню чисельності популяцій багатьох видів, а в деяких випадках, як це відбулося з великою гагаркою (Pinguinus impennis) і стеллеровим бакланом (Phalacrocorax perspicillatus), до їх повного вимирання. Випадки полювання людей, що живуть на узбережжі, на морських птахів були відомі у всі часи; найбільш раннє свідоцтво, що дійшло до нас, належить до періоду приблизно 5000 років до н. е.: археологічні розкопки горбів, утворених з покидьків первісної людини на півдні Чилі, показали останки альбатросів, бакланів і буревесників. Скорочення природного біорізноманіття відбувалося в багатьох регіонах планети: наприклад, принаймні 20 видів птахів з 29, що колись гніздилися в районі острова Пасхи, зникли їх цих місць. У 19 столітті полювання на морських птахів з метою отримання жиру і пір'я для дамських капелюшків досягло промислових масштабів. Однєю з великих галузей промисловості в Новій Зеландії і Тасманії стало збирання пташенят буревісників.
На Фолклендських островах після їх освоєння люди стали знищувати сотні тисяч пінгвінів на рік з метою отримання жиру. Довгий час джерелом прожитку для дальніх мореплавців служили пташині яйця. Яйцями також живились і мешканці узбережжя, недалеко від якого існували пташині колонії: наприклад, мисливці за яйцями з Сан-Франциско в середині 19 століття щорічно здобували до пів-мільйона яєць з островів Фараллон — з того часу чисельність птахів в цьому районі ще остаточно не відновилася.
Полювання на птахів і за їх яйцями продовжується і сьогодні, хоч і не в таких масштабах як раніше, і під частковим контролем. Наприклад, аборигени племені маорі з острова Стюарт поблизу Нової Зеландії, як і століття тому, продовжують полювати за пташенятами сірого буревісника (Puffinus griseus) своїм традиційним способом, відомим як каїтіакітанга (англ. kaitiakitanga) ради отримання доброго врожаю. Проте останніми роками спільно із співробітниками Університету Отаго (англ. University of Otago) проводяться дослідження популяції цих птахів. Іншим прикладом може служити Гренландія, де безконтрольне полювання за морськими птахами привело до різкого скорочення популяції багатьох видів.
Інші загрози
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelpqTDA5cGJHVmtZM0psYzNSbFpHRjFhMnhsZEM1cWNHVm5Mekl3TUhCNExVOXBiR1ZrWTNKbGMzUmxaR0YxYTJ4bGRDNXFjR1ZuLmpwZWc=.jpeg)
Окрім власне знищення морських птахів, інші людські чинники також приводять до зменшення чисельності і навіть вимирання багатьох видів, колоній і популяцій. Серед таких чинників найбільшу небезпеку представляють інтродуковані види (тобто види, нехарактерні для даної території, так або інакше завезені туди людиною). Морські птахи, що живуть на маленьких островах, багато в чому втратили свою здатність захищатися від хижаків. Здичавілі кішки полюють на птахів і здатні зловити жертву розміром з альбатроса, багато інтродукованих гризунів, такі як малий щур (Rattus exulans), поїдають яйця птахів, заховані в норах. Кози, велика рогата худоба, зайці та інші травоїдні тварини поїдають рослинність, в якій ховаються пташині гнізда. Причиною неспокою можуть стати навіть доброчесні туристи, які, зполохуючи з колонії зграї птахів, залишають беззахисними пташенят на поживу хижакам.
Неспокій також викликають токсичні речовини і забруднення навколишнього середовища. Як вищі хижаки, багато видів раніше страждали від руйнівної дії ДДТ, поки його застосування не було заборонене. Крім того, ДДТ викликав проблеми ембріонального розвитку і спотворив співвідношення між статями у західного мартина (Larus occidentalis) в південній Каліфорнії. Істотну загрозу для морських птахів представляє витік нафтопродуктів з танкерів: нафта як сама по собі є токсичною, так і просочує пір'я птахів, внаслідок чого ті втрачають водонепроникність. Забруднення нафтою в основному загрожує видам з обмеженим ареалом і популяціям, що вже ослабіли.
Охорона
Загрози, з якими зіткнулися морські птахи, не залишили без уваги учених-орнітологів і екологічні організації. Ще в 1903 році президент США Теодор Рузвельт виступив з пропозицією оголосити Острів Пелікан біля узбережжя Флориди національним заповідником з метою збереження пташиних колоній, у тому числі і колоній бурого пелікана (Pelecanus occidentalis), а в 1909 році встав на захист островів Фараллон біля берегів Каліфорнії. Сьогодні багато пташиних колоній, наприклад на островах Херон (англ. Heron Island) в Австралії і Тріангл (англ. Triangle Island) в Британській Колумбії так чи інакше знаходяться під охороною національних законодавств.
В результаті спеціальних проектів по відновленню природної спадщини на островах поступово виводяться інтродуковані види, що витісняють рідну флору і фауну. Наприклад, острів Вознесіння в Атлантичному океані був повністю очищений від здичавілих кішок, з Алеутських островів були витиснені песці, на островах Кемпбелл в Тихому океані знищені щури. В результаті цих заходів багато видів птахів, що раніше знаходилися під загрозою, а в деяких випадках і зниклі з певних територій, збільшили чисельність своїх популяцій. На острові Вознесення птахи почали гніздитися знову через сотні років.
Смертність птахів в результаті попадання в мережі може бути значно знижена за допомогою використання більш щадних методів рибальства, такими як використання наживки в нічний час і на глибині, збільшення вантажу на волосінях і використання спеціальних відлякувачів. Міжнародна заборона на використання дрифтерних також сприяє зменшенню смертності серед птахів та інших мешканців моря.
Одним з великих британських проектів стало заснування в 2000 році Шотландського центра морських птахів (англ. Scottish Seabird Centre) у місті Норт-Бервік. Для відвідувачів пропонуються відеопрограми, що розповідають про птахів, про їх загрози і заходи по оберіганню та пряме відео, зняте відеокамерами на островах Басс-Рок, Фідра і ряді інших. Ці території є рідним домом величезних колоній олуш, тупиків (Fratercula), поморників та інших птахів. Доходи від туризму прямують як для підтримки місцевих общин, так і на природоохоронні потреби. Інші місця гніздування морських птахів також привертають багато туристів. Відомо, що наприклад колонію південного королівського альбатроса (Diomedea sanfordi) на мисі Таяроа (Taiaroa Head) в Новій Зеландії відвідують близько 40 тис. туристів на рік.
Численні громадські організації, такі як BirdLife International і Королівське товариство охорони птахів (англ. Royal Society for the Protection of Birds), звернули увагу рибалок на важке становище альбатросів та інших крупних морських птахів, в яке вони потрапили у зв'язку з побічною смертністю птахів при використанні деяких методів лову риби. В результаті цих зусиль було підписано міжнародну Угоду про охорону альбатросів і буревісників (англ. Agreement on the Conservation of Albatrosses and Petrels), яку станом на 2008 рік ратифікували 11 держав (Австралія, Велика Британія, Іспанія, Нова Зеландія, Перу, Франція, Еквадор, ПАР, Чилі, Аргентина і Норвегія).
Морські птахи в культурі
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk16TDFCbGJHbGpZVzR0YVc0dGFHVnlMWEJwWlhSNUxtcHdaeTh5TURCd2VDMVFaV3hwWTJGdUxXbHVMV2hsY2kxd2FXVjBlUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Більшість морських птахів недостатньо вивчені або про них майже нічого невідомо, оскільки вони мешкають далеко в океані і гніздяться на ізольованих скелях. Проте деякі птахи, такі як альбатроси, буревісники і мартини, стали в народі дуже популярними. Зокрема, альбатросів називають «найлегендарнішим птахом»: з ними пов'язана множина міфів і легенд. Навіть в наші дні багато хто вірить, що спричинення шкоди альбатросові може принести нещастя, хоча це повір'я пішло з відомої поеми англійського поета-романтика Семюела Колріджа «Поема про старого моряка», у якій моряка чекає покарання долі за те, що він вбиває альбатроса і вішає його труп собі на шию.
Найближче люди знайомі з мартинами, які давно міцно влаштувалися в густонаселених містах і на сміттєвих звалищах. Крім того, людям добре знайомий їх небоязливий характер. З цих причин ці птахи міцно увійшли до культури багатьох народів: їх зображають як метафору (як наприклад в повісті-притчі «Мартин на ім'я Джонатан Лівінгстон» Річарда Баха) або щоб показати близькість моря (наприклад, в романі Володар перснів Джона Толкіна мартини зображені на знаках Гондора).
Серед інших птахів можна відзначити пеліканів, які довгий час асоціювалися з альтруїзмом завдяки міфу західних християн, що за умовами голоду пелікани годують пташенят власною кров'ю.
Систематика
Такі групи птахів зазвичай класифікують як морські (родини і підродини списку):
Пінгвіноподібні (Sphenisciformes) — Антарктида і моря південної півкулі. 16 видів
- Пінгвінові (Spheniscidae)
Буревісникоподібні (Procellariiformes) — Пелагічні види всіх океанів. 93 види
- Альбатросові (Diomedeidae)
- Буревісникові (Procellariidae)
- Буревісникові (Procellariinae)
- Качуркові (Hydrobatinae)
- Пірнаючі буревісники (Pelecanoididae)
Пеліканоподібні (Pelecaniformes) — По всьому світу. 57 видів
- Пеліканові (Pelecanidae)
- Олушеві (Sulidae)
- Бакланові (Phalacrocoracidae)
- Фрегатові (Fregatidae)
- Фаетонові (Phaethontidae)
Сивкоподібні (Charadriiformes) — По всьому світу. 305 видів
- Поморникові (Stercorariidae)
- Мартинові (Laridae)
- Мартинові (Larinae)
- Крячкові (Sterninae)
- Водорізові (Rhynchopinae)
- Алькові (Alcidae)
Посилання
- (англ. "The one common characteristic that all seabirds share is that they feed in saltwater; but, as seems to be true with any statement in biology, some do not") Schreiber, Elizabeth A. & Burger, Joanne.(2001.) Biology of Marine Birds, Boca Raton:CRC Press,
- Schreiber, Elizabeth A. & Burger, Joanne (2001). Biology of Marine Birds. Boca Raton: CRC Press. ISBN .
- Johansson LC, Lindhe Norberg UM. (2001). . J Exp Biol. 204 (10): 1687—1696. Архів оригіналу за 24 березня 2008. Процитовано 7 січня 2011.
- Gregory, J. (1952). (PDF). Condor. 54 (2): 73—88. Архів оригіналу (PDF) за 6 червня 2011. Процитовано 31 травня 2008.
- Goedert, J. (1989). Giant Late Eocene Marine Birds (Pelecaniformes: Pelagornithidae) from Northwestern Oregon. Journal of Paleontology. 63 (6): 939—944.
- Olson, S. & Hasegawa, Y. (1979). Fossil Counterparts of Giant Penguins from the North Pacific. Science. 206 (4419): 688—689.
- Gaston, Anthony J. (2004). Seabirds: A Natural History. New Haven: Yale University Press. ISBN .
- Pennycuick, C. J. (1982). «The flight of petrels and albatrosses (Procellariiformes), observed in South Georgia and its vicinity». Philosophical Transactions of the Royal Society of London B 300: 75-106.
- Lequette, B., Verheyden, C., Jowentin, P. (1989). Olfaction in Subantarctic seabirds: Its phylogenetic and ecological significance (PDF). Condor. 91: 732—135.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () - Harrison, C. S. (1990) Seabirds of Hawaii, Natural History and Conservation Ithica:Cornell University Press,
- Grémillet, D, Chauvin, C, Wilson, R.P., Le Maho, Y. & Wanless, S. (2005). Unusual feather structure allows partial plumage wettability in diving great cormorants Phalacrocorax carbo. Journal of Avian Biology. 36 (1): 57—63.
- Withers, P.C (1979). . 80: 83—91. Архів оригіналу за 24 березня 2008. Процитовано 7 січня 2011.
{{}}
: Проігноровано невідомий параметр|jourbal=
() - Metz, V. G., and E. A. Schreiber (2002). Great Frigatebird (Fregata minor). The Birds of North America. 681: A. Poole and F. Gill, eds. The Birds of North America, Inc.
{{}}
: Проігноровано невідомий параметр|city=
() - Brooke, M. (2004). Albatrosses And Petrels Across The World. Oxford, UK: Oxford University Press. ISBN .
- Gaston, Anthony J. & Jones, Ian L. (1998). The Auks. Oxford: Oxford University Press. ISBN .
- Weimerskirch, H., Cherel, Y. (1998). Feeding ecology of short-tailed shearwaters: breeding in Tasmania and foraging in the Antarctic?. Marine Ecology Progress Series. 167: 261—274.
- Prince, P.A., Huin, N., Weimerskirch, H. (1994). Diving depths of albatrosses. Antarctic Science. 6 (3): 353—354.
- Ropert-Coudert Y., Grémillet D., Ryan P., Kato A., Naito Y. & Le Maho Y. (2004). Between air and water: the plunge dive of the Сарі Gannet Morus capensis. Ibis. 146 (2): 281—290.
- Elliot, A. (1992). Family Pelecanidae (Pelicans) in Handbook of Birds of the World. Т. 1. Barcelona: Lynx Editions. ISBN .
- Ainley, D.G. (1977) «Feeding methods in seabirds: а comparison of polar and tropical nesting communities in the eastern Pacific Ocean». In: Llano, G.A. (Ed.). Adaptations within Antarctic ecosystems. Smithsonian Inst. Washington D.C. P 669—685.
- Haney, J.C. & Stone, A.E. (1988). Seabird foraging tactics and water clarity: Are plunge divers really in the clear?. Marine Ecology Progress Series. 49: 1—9.
- Au, D.W.K. & Pitman, R.L. (1986). (PDF). Condor. 88: 304—317. Архів оригіналу (PDF) за 5 листопада 2011. Процитовано 7 січня 2011.
- Schnell, G., Woods, B & Ploger B (1983). Brown Pelican foraging success and kleptoparasitism by Laughing Gulls. Auk. 100: 636—644.
- Gaston, A. J., and S. B. C. Dechesne. (1996). Rhinoceros Auklet (Cerorhinca monocerata). In The Birds of North America, No. 212 (A. Poole and F. Gill, eds.). The Academy of Natural Sciences, Philadelphia, PA, and The American Ornithologists’ Union, Washington, D.C.
- Vickery, J & Brooke, M. (1994) "The Kleptoparasitic Interactions between Great Frigatebirds and Masked Boobies on Henderson Island, South Pacific " Condor 96: 331—340
- Croxall, J.P. & Prince, P.A. (1994). «Dead or alive, night or day: how do albatrosses catch squid?» Antarctic Science 6: 155—162.
- Punta, G, Herrera, G. (1995). (PDF). Marine Ornithology. 23: 166—167. Архів оригіналу (PDF) за 29 лютого 2008. Процитовано 7 січня 2011.
- MacArthur, R. and Wilson, E. O. (1967). The Theory of Island Biogeography, Princeton University Press (2001 reprint),
- Плюснин Ю. М. Проблема биосоциальной эволюции: Теоретико-методологический анализ. Новосибирск. Наука. Сиб. отд-ние. 1990.
- Robertson, C.J.R. (1993). «Survival and longevity of the Northern Royal Albatross Diomedea epomophora sanfordi at Taiaroa Head» 1937-93. Emu 93: 269—276.
- Manuwal, D. A. and A. C. Thoresen. 1993. Cassin's Auklet (Ptychoramphus aleuticus). In The Birds of North America, No. 50 (A. Poole and F. Gill, Eds.). Philadelphia: The Academy of Natural Sciences; Washington, D.C.: The American Ornithologists’ Union.
- Metz, V.G. & Schreiber, E.A. (2002) «Great Frigatebird (Fregata minor)» In The Birds of North America, No 681, (Poole, A. & Gill, F., eds) The Birds of North America Inc:Philadelphia
- Pickering, S.P.C., & Berrow, S.D., (2001) «Courtship behaviour of the Wandering Albatross Diomedea exulans at Bird Island, South Georgia» Marine Ornithology 29: 29-37 [1] [ 20 грудня 2019 у Wayback Machine.]
- Schreiber, E. A., C. J. Feare, B. A. Harrington, B. G. Murray, Jr., W. B. Robertson, Jr., M. J. Robertson, and G. E. Woolfenden. 2002. Sooty Tern (Sterna fuscata). In The Birds of North America, No. 665 (A. Poole and F. Gill, eds.). The Birds of North America, Inc., Philadelphia, PA.
- Seto, N. W. H., and D. O'Daniel. (1999) Bonin Petrel (Pterodroma hypoleuca). In The Birds of North America, No. 385 (A. Poole and F. Gill, eds.). The Birds of North America, Inc., Philadelphia, PA.
- Bried, J.L., Pontier, D., Jouventin, P. (2003). [www.cefe.cnrs.fr/ecomp/PDF/2003MateFidelProcAnBeh.pdf Mate fidelity in monogamous birds: а re-examination of the Procellariiformes] (PDF). Animal Behaviour. 65: 235—246. Процитовано 7 січня 2011.
{{}}
: Перевірте схему|url=
() - Fisher, H.I. (1976). Some dynamics of а breeding colony of Laysan Albatrosses. Wilson Bulletin. 88: 121—142.
- Rabouam, C., Thibault, J.-C., Bretagnole, V. (1998). (PDF). Auk. 115 (2): 483—486. Архів оригіналу (PDF) за 25 жовтня 2007. Процитовано 7 січня 2011.
- Moors, P.J.; Atkinson, I.A.E. (1984). Predation on seabirds by introduced animals, and factors affecting its severity.. In Status and Conservation of the World's Seabirds. Cambridge: ICBP. .
- Keitt, B.S., Tershy, B.R. & Croll, D.A (2004). (PDF). Marine Ornithology. 32 (3): 173—178. Архів оригіналу (PDF) за 6 серпня 2019. Процитовано 7 січня 2011.
- Burness, G. P., K. Lefevre, and C. T. Collins. 1999. Elegant Tern (Sterna elegans). In The Birds of North America, No. 404 (A. Poole and F. Gill, eds.). The Birds of North America, Inc., Philadelphia, PA.
- Shaffer S.A., Tremblay Y., Weimerskirch H., Scott D., Thompson D.R., Sagar P.M., Moller H., Taylor G.A., Foley D.G., Block B.A., Costa D.P. (2006). Migratory shearwaters integrate oceanic resources across the Pacific Ocean in an endless summer. Proc Natl Acad Sci. 103 (34): 12799—12802.
- Oro, D., Cam, E., Pradel, R. & Martinetz-Abrain, A. (2004). Influence of food availability on demography and local population dynamics in а long-lived seabird. Proc. R. Soc. London B. 271: 387—396.
- Croxall, J, Steele, W., McInnes, S, Prince, P. (1995). (PDF). Marine Ornithology. 23: 69—99. Архів оригіналу (PDF) за 29 лютого 2008. Процитовано 9 червня 2008.
- Nelson, S. K. 1997. Marbled Murrelet (Brachyramphus marmoratus). In The Birds of North America, No. 276 (A. Poole and F. Gill, eds.). The Academy of Natural Sciences, Philadelphia, PA, and The American Ornithologists’ Union, Washington, D.C.
- Winkler, D. W. 1996. California Gull (Larus californicus). In The Birds of North America, No. 259 (A. Poole and F. Gill, eds.). The Academy of Natural Sciences, Philadelphia, PA, and The American Ornithologists' Union, Washington, D.C.
- Harris, M. & Wanless, S. year = 1996. Differential responses of Guillemot Uria aalge and Shag Phalacrocorax aristotelis to а late winter wreck. Bird Study. 43 (2): 220—230.
- Collis, K., Adamany, S. (Columbia River Inter-Tribal Fish Commission) Roby, D.D., Craig, D.P., Lyons, D.E. (Oregon Cooperative Fish and Wildlife Research Unit) (2000). Avian Predation on Juvenile Salmonids in the Lower Columbia River (PDF). 1998 Annual Report to Bonneville Power Administration, Portland, OR. Архів (PDF) оригіналу за 22 червня 2013. Процитовано 11 червня 2008.
- Oro, D., Ruiz, X., Pedrocchi, V. & Gonzalez-Solis, J. (1997) «Diet and adult time budgets of Audouin's Gull Larus audouinii in response to changes in commercial fisheries» Ibis 139: 631—637
- Thompson, P.M., (2004) «Identifying drivers of change; did fisheries play а role in the spread of North Atlantic fulmars?» in Management of marine ecosystems: monitoring change in upper trophic levels. Cambridge: Cambridge University Press [2] [ 23 серпня 2006 у Wayback Machine.]
- Save the Albatross: The Problem. BirdLife International/RSPB. 2005. Архів оригіналу за 22 червня 2013. Процитовано 17 березня 2006.
- Brothers NP. 1991. «Albatross mortality and associated bait loss in the Japanese longline fishery in the southern ocean.» Biological Conservation 55: 255—268.
- С. И. Корнев. «Проблемы сохранения морских млекопитающих и птиц при рыбном промысле в российских водах северной части Тихого океана» онлайн [3] [ 8 травня 2013 у Wayback Machine.]
- Simeone, A. & Navarro, X. (2002) «Human exploitation of seabirds in coastal southern Chile during the mid-Holocene» Rev. chil. hist. nat 75(2): 423—431 [4] [ 16 липня 2011 у Wayback Machine.]
- Anderson, A. (1996) «Origins of Procellariidae Hunting in the Southwest Pacific» International Journal of Osteoarcheology 6: 403—410
- White, Peter; (1995), The Farallon Islands, Sentinels of the Golden Gate, Scottwall Associates:San Francisco,
- Burnham, W., Burnham, K.K., Cade, T.J., (2005) «Past and present assessments of bird life in Uummannaq District, West Greenland» Dansk Orn. Foren. Tidsskr. 99: 196—208 [5] [ 29 вересня 2007 у Wayback Machine.]
- Carlile, N., Proiddel, D., Zino, F., Natividad, C. & Wingate, D.B. (2003) «A review of four successful recovery programmes for threatened sub-tropical petrels» Marine Ornithology 31: 185—192
- Fry, D. & Toone, C. (1981) «DDT-induced feminization of gull embryos» Science 213(4510): 922—924
- Dunnet, G., Crisp, D., Conan, G., Bourne, W. (1982) «Oil Pollution and Seabird Populations [and Discussion]» Philosophical Transactions of the Royal Society of London. B 297(1087): 413—427
- USFWS Pelican Island National Wildlife Refuge History of Pelican Island [ 24 травня 2008 у Wayback Machine.] Retrieved September 2 2006
- Williams, J.C., Byrd G.V.& Konyukhov, N.B. (2003) «Whiskered Auklets Aethia pygmaea, foxes, humans and how to right а wrong.» Marine Ornithology 31: 175—180 [6] [ 11 квітня 2008 у Wayback Machine.]
- BirdLife International (2005) Stamps celebrate seabird return [ 5 вересня 2008 у Wayback Machine.]. Retrived August 12 2006
- Food and Agriculture Organisation (1999) "The incidental catch of seabirds by longline fisheries: worldwide review and technical guidelines for mitigation. FAO Fisheries Circular No.937. Food and Agriculture Organization of the United Nations, Rome. [7] [ 6 березня 2010 у Wayback Machine.]
- Australian Antarctic Division Agreement on the Conservation of Albatrosses and Petrels Site [ 6 квітня 2011 у Wayback Machine.] Retrieved September 2 2006
- Carboneras, C. (1992) «Family Diomedeidae (Albatrosses)» in Handbook of Birds of the World Vol 1. Barcelona:Lynx Edicions,
Ресурси Інтернету
- BirdLife International: Кампанія по збереженню альбатросів [ 9 травня 2008 у Wayback Machine.] (англ.)
- Marine Ornithology, журнал по вивченню і охороні морських птахів [ 13 травня 2008 у Wayback Machine.] (англ.)
- Seabirds, Foragefish, and Marine Ecosystems Research. Архів оригіналу за 22 червня 2013. Процитовано 7 січня 2011.
{{}}
: Текст «USGS» проігноровано () (англ.) - Alaska Seabird Information Series. Архів оригіналу за 22 червня 2013. Процитовано 14 червня 2008. (англ.)
- С. И. Корнев. Проблемы сохранения морских млекопитающих и птиц при рыбном промысле... ФПС РФ. Архів оригіналу за 22 червня 2013. Процитовано 11 червня 2008. (рос.)
- Ю. Б. Артюхин, А. В. Винников, Д. А. Терентьев. . Архів оригіналу за 12 липня 2007. Процитовано 14 червня 2008. (рос.)
- В.И.Придатко. (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 1 червня 2013. Процитовано 20 березня 2010. (рос.)
Ця стаття належить до української Вікіпедії. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Morski ptahi ptahi pristosovani do zhittya v morskomu seredovishi Hocha vsi morski ptahi v znachnij miri vidriznyayutsya odin vid odnogo yak za fiziologiyeyu tak i povedinkoyu voni chasto viyavlyayut oznaki konvergentnoyi shozhosti sho govorit pro yih shozhu evolyuciyu v spilnih umovah ta blizkih kormovih nishah Najdavnishi morski ptahi z yavilisya she v Krejdyanij period a oznak suchasnih rodin voni nabuli perevazhno v epohu Paleogena Temnij kryachok Onychoprion fuscata zdatnij protrimatisya nad okeanom 3 10 rokiv provodyachi lishe neveliku chastku chasu na poverhni vodi Rozmah kril mandrivnogo albatrosa Diomedea exulans mozhe dosyagati 3 4 m U porivnyanni z inshimi grupami ptahiv morski ptahi yak pravilo zhivut dovshe rozmnozhuyutsya v zrilishomu vici a ptashenyat vivodyat menshe prisvyachuyuchi yim znachnu chastinu chasu Bilshist morskih vidiv gnizdyatsya koloniyami yaki mozhut variyuvati vid dekilkoh desyatkiv do dekilkoh miljoniv osobin Bagato z nih shorichno migruyut na znachni vidstani peretinayuchi ekvator a v deyakih vipadkah navit zdijsnyuyut navkolosvitni podorozhi Goduyutsya ci ptahi yak na poverhni morya tak i na nevelikij glibini pid vodoyu a takozh inodi polyuyut odin odnogo Odni vidi pelagichni tobto cilij rik provodyat na okeanichnih prostorah daleko vid beregiv inshi zh zhivut viklyuchno na uzberezhzhi a treti pevnu chastinu roku vzagali provodyat daleko vid morya Morski ptahi mayut davnyu spilnu istoriyu z lyudinoyu voni sluzhili dzherelami yizhi dlya mislivciv ta virnim oriyentirom dlya ribalok i moreplavciv Prote v rezultati bezkontrolnoyi lyudskoyi diyalnosti bagato vidiv cih ptahiv u nash chas koli opinilisya na mezhi vimirannya vnaslidok chogo prirodoohoronni organizaciyi ta uryadi bagatoh krayin buli zmusheni rozrobiti specialni metodi zi zberezhennya biologichnoyi spadshini ViznachennyaTochnogo viznachennya togo sho yakas taksonomichna grupa napriklad rodina abo vid ye morskoyu u suchasnij naukovij klasifikaciyi ne isnuye nechislenni zaproponovani varianti takogo viznachennya znahodyatsya pid pitannyam Za vluchnim virazom dvoh ornitologiv yedinoyu zagalnoyu harakteristikoyu vsih morskih ptahiv ye te sho vsi voni goduyutsya v solonij vodi ale yak i z bud yakim tverdzhennyam u biologiyi pravdu kazhuchi deyaki cogo ne roblyat Prote isnuye pevnij konsensus z privodu togo sho usi pingvini burevisnikopodibni pelikanopodibni za vinyatkom zmiyeshijok i deyakih sivkopodibnih takih yak pomorniki martini kryachkovi alkovi i vodorizi vse zh ye morskimi Krim togo do morskih ptahiv chasto vidnosyat i plavunciv Phalaropus yaki hoch i vvazhayutsya priberezhnimi ale dva z troh vidiv dev yat misyaciv na rik provodyat na okeanichnih prostorah peretinayuchi ekvator u poshukah yizhi Gagaropodibni i pirnikozovi yaki gnizdyatsya na ozerah a do morya vidlitayut tilki u zimovij sezon morskimi ne vvazhayutsya a zazvichaj klasifikuyutsya yak vodoplavni Ne zvazhayuchi na te sho v rodini kachkovih Anatidae cila pidrodina krehovih Merginae takozh zimuye v mori za zagalnoyu zgodoyu ci ptahi takozh zazvichaj ne vklyuchayutsya v spisok morskih vidiv Bagato bolotyanih ptahiv zokrema chapli takozh znachnu chastinu chasu provodyat na morskih prostorah meshkayuchi poblizu vid uzberezhzhya ale j voni na zagalnu dumku morskimi ne ye EvolyuciyaCherep gesperornisa Hesperornis sho nalezhit do Krejdyanogo periodu Zavdyaki litologichnomu osadkovomu seredovishu tobto morskij akvatoriyi de tverdi chastinki legko osidayut na dno zbereglasya velika kilkist vikopnih zalishkiv morskih ptahiv Najbilsh ranni znahidki vidnosyatsya do Krejdyanogo periodu majzhe povni skeleti predstavnikiv starodavnogo ryadu gesperornisopodibnih Hesperornithiformes buli viyavleni v amerikanskomu shtati Kanzas Ci zubati nelitayuchi ptahi zokrema shozhij na suchasnih gagar vid Hesperornis regalis nepogano plavali i upirnali podibno do pirnikoz i gagar Vvazhayetsya sho rid Hesperornis viyavivsya tupikovoyu gilkoyu evolyuciyi i ne zalishiv pislya sebe nashadkiv prote i predki suchasnih morskih ptahiv takozh berut svij pochatok u Krejdyanomu periodi Sered takih starodavnih vidiv mozhna nazvati Tytthostonyx glauconiticus sho mozhlivo nalezhit do burevisnikopodibnih Piznishe v epohu Paleogena na okeanskih prostorah dominuvali ranni burevisniki i gigantski pingvini a takozh predstavniki dvoh vimerlih rodin Pelagornithidae u yakih rozmah kril dosyagav 5 m i Plotopteridae grupa krupnih morskih ptahiv shozhih na pingviniv Rozkvit suchasnih rodiv pochavsya v period Miocena a rid spravzhnih burevisnikiv kudi zokrema vhodyat zvichajnij Puffinus puffinus i sirij Puffinus griseus burevisniki z yavivsya she ranishe v Oligoceni Zdayetsya najbilshe bioriznomanittya morskih ptahiv sposterigalosya v piznomu Mioceni i Plioceni U kinci ostannogo Harchovij lancyuzhok sistema harchovih zv yazkiv poyidannya odnih organizmiv inshimi zaznav znachnih zmin zvazhayuchi na vimirannya znachnoyi kilkosti morskih meshkanciv i kinec kincem zbilshennya chisla morskih ssavciv privelo do zmenshennya riznomanittya morskih ptahiv OpisAdaptaciya do morskih umov U morskih ptahiv sposterigayetsya ryad morfologichnih osoblivostej sho dozvolyayut yim vizhivati v mori Po budovi kril mozhna skazati yaku ekologichnu nishu zajmali danij konkretnij vid abo rodina protyagom svoyeyi evolyuciyi zokrema divlyachis na formu krila abo navantazhennya na nogo uchenij mozhe viznachiti kormovu povedinku ptaha Napriklad dovgi krila razom z malim pitomim navantazhennyam vlastivi pelagichnim vidam tobto povitryanim vidam sho meshkayut daleko vid beregiv a korotki krila harakterni dlya vidiv sho aktivno upirnayut Taki ptahi yak mandrivnij albatros Diomedea exulans yakij zdatnij dolati velichezni morski vidstani u poshukah yizhi bagato v chomu vtratili zdibnist do aktivnogo polotu i bezposeredno zalezhat vid dinamichnogo shiryannya pri yakomu energiya otrimuyetsya vid peremishennya v gorizontalnih povitryanih potokah z riznoyu shvidkistyu vitru abo pohilogo shiryannya pri yakomu energiya otrimuyetsya vid postijnoyi zmini shariv povitrya iz riznimi shvidkostyami Praktichno u vsih morskih ptahiv lapi peretinkovi sho dopomagaye yim pri peresuvanni po vodi a v deyakih vipadkah i pri pirnanni U burevisnikopodibnih na vidminu vid bilshosti inshih ptahiv duzhe dobre rozvineni organi nyuhu sho dozvolyaye yim znahoditi dzherela yizhi silno rozkidani na bezkrajnih prostorah okeanu i mozhlivo vkazati misceznahodzhennya kosyakiv rib Solovi zalozi roztashovani v golovi v oblasti nosovoyi porozhnini vikoristovuyutsya dlya vidilennya koncentrovanih rozchiniv hloristogo natriyu sho spozhivayetsya razom z vodoyu i yizheyu a takozh dlya regulyaciyi osmotichnogo tisku krovi i vnutriklitinnoyi ridini U baklanovih zokrema u zobrazhenih vuhatih baklaniv Phalacrocorax auritus operennya chastkovo namokaye sho dozvolyaye yim legshe pirnati na glibinu Za vinyatkom baklanovih i deyakih kryachkiv u vsih morskih ptahiv operennya ne namokaye Hocha vodozahisne operennya chasto zustrichayetsya i v inshih ptahiv sho vedut nazemnij sposib zhittya u morskih vidiv kilkist takogo pir ya nezrivnyanno bilsha Take guste operennya chudovo zahishaye yih vid namokannya a tovstij shar puhu zigrivaye tilo U baklaniv zhe chudovih nirciv za riboyu pir ya formuye unikalnij u svoyemu rodi shar yakij hoch i namokaye ale vse taki porivnyano z inshimi vidami zberigaye tonkij povitryanij prosharok Taka osoblivist zbilshuye yih pitomu vagu i dozvolyaye dovshe znahoditisya pid vodoyu prote takozh i zberigaye teplo tila pri kontakti z vodoyu V porivnyanni z inshimi ptahami u bilshosti morskih vidiv operennya mensh barviste i yak pravilo yavlyaye soboyu rizni variaciyi chornogo bilogo i sirogo koloriv Lishe u nebagatoh tropichnih vidiv i deyakih pingviniv zabarvlennya bilsh mensh riznokolirne u inshih zhe kolir viyavlyayetsya tilki na dzobi i lapah Vvazhayetsya sho u bagatoh vipadkah operennya maye zahisne zabarvlennya napriklad operennya antarktichnogo priona Pachyptila desolata podibne do zabarvlennya vijskovih korabliv ta zlivaye jogo z poverhneyu morya takozh bili grudi bagatoh hizhih ptahiv prihovuyut yih vid potencijnih zhertv Zhivlennya U procesi evolyuciyi ptahi navchilisya zdobuvati sobi yizhu v moryah i okeanah sho neodminno vidbilosya na yih fiziologiyi i povedinci Vikoristovuyuchi shozhi strategiyi pri zdobichi kormu i blizki adaptaciyi pri virishenni zagalnih problem rizni rodini i rodi otrimali konvergentnu shozhist tobto zagalni oznaki v rezultati konvergentnoyi evolyuciyi Prikladom takoyi evolyuciyi mozhna nazvati shozhih odin alkovih i pingviniv sho vidnosyatsya do riznih rodin V cilomu vcheni rozriznyayut chotiri osnovni strategiyi pri zdobichi kormu v morskomu seredovishi zdobich kormu na poverhni pirnannya na glibinu z povitrya pidvodne polyuvannya za dopomogoyu peresliduvannya i polyuvannya za vishimi hrebetnimi tvarinami U svoyu chergu kozhna z cih strategij rozdilyayetsya na ryad variacij Dobuvannya kormu na poverhni Bagato morskih ptahiv shukayut sobi prozhitok vinyatkovo na vodnij poverhni zavdyaki morskim techiyam yaki vishtovhuyut Kril ribu kalmariv ta inshih morskih meshkanciv na neveliku glibinu de ptahovi dosit opustiti pid vodu golovu Okeannik Vilsona Oceanites oceanicus shukaye zdobich na poverhni vodi Polyuvannya na poverhni vodi rozdilyayetsya na dva pidhodi polyuvannya na lotu napriklad u tajfunnikiv Pterodroma fregativ Fregata i kachurok Hydrobatidae i polyuvannya na plavu yak ce praktikuyut fulmari Fulmarus martini i bagato burevisnikiv Polyuvannya na lotu vimagaye osoblivoyi spritnosti yake polyagaye abo v sprobi shopiti lasoshi z lotu yak u fregativ abo v zavisanni nad vodoyu yak u deyakih alkiv Deyaki z nih navit ne opuskayutsya na poverhnyu vodi a napriklad fregati nasilu mozhut zletiti znovu yaksho opinyayutsya na poverhni She odniyeyu rodinoyu ptahiv yaki ne privodnyuyutsya pri polyuvanni ye vodorizovi Yihnya taktika polyagaye v tomu sho voni letyat blizko nad poverhneyu opustivshi u vodu svoye piddzob ya Yak tilki dzob natraplyaye na sho nebud tverde vin vmit zakrivayetsya Cya nezvichajna osoblivist vodoriziv vidbilasya na yih morfologiyi piddzobok u nih dovshe za naddzobok Unikalna budova dzoba chasto sposterigayetsya takozh u ptahiv sho polyuyut na plavu U prioniv Pachyptila dzob ploskij i maye specialni plastinki filtri sho nazivayutsya lamelami i vicidzhuyut plankton U bagatoh albatrosiv ta burevisnikiv dzob zagnutij na kinci sho dopomagaye nim loviti zhertvu sho shvidko ruhayetsya U martiniv diapazon zhivlennya yakih dosit shirokij dzob maye bilsh mensh zagalnu strukturu Pidvodne polyuvannya Antarktichnij pingvin Pygoscelis antarctica chudovo plavaye pid vodoyu Pidvodne polyuvannya stvoryuye silnishij tisk yak evolyucijnij tak i fiziologichnij prote v nagorodu znachno zbilshuye kormovu bazu na obmezhenij teritoriyi Postupalnij ruh pid vodoyu mozhe vikonayutsya yak za dopomogoyu kril napriklad u pingviniv alkovih i pirnayuchih burevisnikiv Pelecanoididae tak i za dopomogoyu nig napriklad u baklanovih pirnikoz gagaropodibnih i deyakih kachok sho zhivlyatsya riboyu Yak pravilo upirnannya za dopomogoyu kril dozvolyaye ruhatisya shvidshe nizh za dopomogoyu nig Prote v oboh vipadkah vikoristannya kril abo nig pri rusi pid vodoyu obmezhuye yih mozhlivosti v inshih situaciyah gagaropodibni j pirnikozi po zemli yaksho j peresuvayutsya to nasilu pingvini ne vmiyut litati a alkovi hoch i litayut ale roblyat ci malomanevrovo i nezgrabno Napriklad dlya gagarki Alca torda z rodini alkovih energiyi dlya polotu potribno na 64 bilshe nizh dlya takogo zh rozmiru burevistnika Bagato zh burevisnikopodibnih volodiyut promizhnimi harakteristikami v porivnyanni z tipovimi ptahami sho upirnayut za dopomogoyu kril yih krila dovshi prote navantazhennya na krilo vishe nizh u ptahiv sho polyuyut na poverhni Ce dozvolyaye yak upirnati na chimalu glibinu tak i podorozhuvati na znachni vidstani Mabut najvrazlivishoyu viglyadaye taktika pidvodnogo polyuvannya u tonkodzobogo burevisnika Puffinus tenuirostris zdatnogo u poshukah yizhi opustitisya na glibinu do 70 m Deyaka zdatnist pirnannya isnuye i u deyakih albatrosiv napriklad dimchasti albatrosi Phoebetria zanuryuyutsya na glibinu do 12 m Zi vsih morskih ptahiv sho polyuyut pid vodoyu za dopomogoyu kril v povitri najefektivnishi albatrosi i nevipadkovo sered pirnayuchih ptahiv voni zajmayut ostannye misce Pidvodni hizhaki dominuyut v polyarnih i pripolyarnih vodah a v teplishomu klimati voni energetichno neefektivni Mayuchi obmezheni zdibnosti do polotu ci ptahi ne mayut mozhlivosti do zdobichi prozhitku na chimalij teritoriyi i ce osoblivo gostro vidchuvayetsya v sezon rozmnozhennya koli golodni ptashenyata vimagayut povnocinnogo zhivlennya Pirnannya Olushi Sula faetoni Phaethon deyaki kryachkovi i buri pelikani polyuyut za zhertvoyu sho shvidko ruhayetsya upirnayuchi u vodu z litu Pri comu opir sili vishtovhuvannya zbilshenij cherez veliku kilkist bulbashok povitrya mizh pir yam zabezpechuyetsya energiyeyu nakopichenoyu pid chas polotu Takim chinom pirnayuchi ptahi vitrachayut menshe energiyi v porivnyanni z pidvodnimi mislivcyami i mensh obmezheni pevnoyu teritoriyeyu sho privelo yih do bilshogo rozpovsyudzhennya zokrema v tropikah U cilomu pirnannya vvazhayetsya najbilsh adaptovanoyu taktikoyu dobuvannya kormu u morskih ptahiv Inshi ptahi sho ne specializuyutsya na takomu sposobi zdobuvannya prozhitku yak martini i pomorniki takozh pri nagodi zdatni pirnati na lotu ale roblyat ce mensh efektivno i z menshoyi visoti U burih pelikaniv navichka zanurennya viroblyayetsya tilki cherez dekilka rokiv dorosli ptahi pirnayut z visoti 20 m nad vodoyu i pered udarom ob vodu pidvodyat tulub shob uniknuti poshkodzhen Vvazhayetsya sho dlya pirnayuchih ptahiv neobhidna dostatno chista prozora voda dlya efektivnogo oglyadu z povitrya prote pri yih dominuvanni v tropikah zv yazok mizh pirnannyam i chistoyu vodoyu viglyadaye neperekonlivo Deyaki pirnayuchi ptahi takozh yak i deyaki mislivci na poverhni zalezhat vid delfiniv i tunciv yaki vishtovhuyut kosyaki rib blizhche do poverhni morya Kleptoparazitizm spozhivannya padali j hizhactvo Dana vseosyazhna kategoriya ptahiv nalezhit do she odniyeyi strategiyi dobuvannya prozhitku yaka pidnimayetsya na nastupnij trofichnij riven Kleptoparazitami nazivayut takih ptahiv i ne tilki ptahiv chiya strategiya polyagaye u vidbiranni zdobichi u inshih ptahiv Takij stil povedinki najharakternishij dlya fregativ i pomornikiv hocha martini kryachki ta inshi vidi morskih ptahiv takozh pri nagodi vikoristovuyut danu praktiku Nichna aktivnist deyakih morskih ptahiv pid chas gnizduvannya chasto poyasnyuyut zahistom vid zrostayuchoyi aktivnosti hizhakiv v svitlij chas dobi Vvazhayetsya sho kleptoparazitizm ne graye klyuchovoyi roli v povedinci bud yakogo vidu a ye lishe dodatkovim sposobom dobuvannya kormu razom z polyuvannyam Doslidzhennya provedene ornitologami u vidnoshenni velikogo fregata Fregata minor sho krade yizhu u maskovoyi olushi Sula dactylatra pokazalo sho fregati za rahunok kleptoparazitizmu zdatni do 40 zabezpechiti sebe prozhitkom ale v serednomu cya cifra stanovit tilki 5 Bagato vidiv martiniv ta inshih morskih ptahiv yak pivnichnij gigantskij burevisnik Macronectes halli pri nagodi harchuyutsya padallyu inshimi zagiblimi ptahami abo ssavcyami Padalshikami takozh ye deyaki vidi albatrosiv analiz prokovtnutih nimi kalmariv pokazav sho deyaki z nih buli duzhe velikimi shob buti spijmanimi zhivcem Krim togo v shlunkah albatrosiv opinilisya vidi yaki shvidshe za vse buli yim nedostupni zvazhayuchi na riznij areal meshkannya Deyaki morski ptahi taki yak martini pomorniki i pivdenni gigantski burevisniki Macronectes giganteus polyuyut za yajcyami ptashenyatami i navit za nevelikimi osobinami inshih morskih ptahiv v rajonah velikih kolonij Zhittyevij cikl V procesi zalicyannya pivnichni olushi Morus bassanus trutsya odne ob odnogo dzobami Zhittyevij cikl morskih vidiv znachno vidriznyayetsya vid ptahiv sho zhivut na materiku Zgidno z teoriyeyu r K vidboru naukova teoriya sho predstavlyaye dva tipi strategij populyacij r strategiya pragne do maksimalnogo vikoristannya resursiv rechovini i energiyi za rahunok visokoyi shvidkosti rostu chiselnosti a K strategiya zazvichaj znahoditsya v stani rivnovagi iz svoyimi resursami morski ptahi prihilni K strategiyi zhivut nabagato dovshe v cilomu 12 60 rokiv ploditisya pochinayut piznishe do 10 rokiv i u vihovannya potomstva vkladayut bilshe sil U bilshosti vidiv kladka yayec vidbuvayetsya tilki odin raz na rik u vipadku yaksho do cogo kladka ne zakinchilasya nevdacheyu buvayut i vinyatki yak u aleutskoyi konyugi Ptychoramphus aleuticus a takozh u bagatoh vipadkah shorichno vidkladayetsya tilki odne yajce napriklad u burevisnikopodibnih i olushevih Proces vigodovuvannya i vihovannya ptashenyat odin z najtrivalishih sered vsih grup ptahiv i mozhe prodovzhuvatisya do shesti misyaciv Napriklad ptashenyata tonkodzoboyi kajri Uria aalge sho vzhe vstali na krilo she dekilka misyaciv provodyat v mori razom zi svoyim batkom U fregativ turbota pro potomstvo zajmaye rekordnij sered vsih ptahiv chas ptashenyata pochinayut litati tilki cherez 4 6 misyaciv i she protyagom 14 misyaciv prodovzhuyut otrimuvati dopomogu vid batkiv U deyakih vidiv takij trivalij proces rozmnozhennya priviv do togo sho ptahi pochinayut gnizditisya tilki raz na dva roki Takij zhittyevij cikl shvidshe za vse sformuvavsya zavdyaki specifichnim umovam zhittya v mori rozsiyanij kormovij bazi chastim nevdalim sprobam vidtvoriti potomstvo vnaslidok pogodnih umov i vidnosno malij u porivnyanni z nazemnimi vidami kilkosti hizhakiv U vsih morskih vidiv ptahiv za vinyatkom plavunciv oboye batki doglyadayut za potomstvom a pari zazvichaj sezonno monogamni Ce vidbuvayetsya tomu sho ptashenyata vimagayut velikoyi uvagi a poshuki yizhi mozhut vidbuvatisya na znachnij vidstani vid gnizda U martiniv alkovih pingviniv ta inshih morskih ptahiv pari zberigayutsya protyagom dekilkoh sezoniv a u bagatoh burevisnikopodibnih protyagom vsogo zhittya U albatrosiv i burevisnikiv chiyi pari zberigayutsya na vse zhittya proces zalicyannya mozhe trivati dekilka rokiv persh nizh para ostatochno sformuyetsya i porodit potomstvo U albatrosiv zalicyannya suprovodzhuyetsya harakternimi shlyubnimi tancyami Rozmnozhennya i koloniyi Tonkodzobi kajri Uria aalge gnizdyatsya velikimi koloniyami na priberezhnih skelyah 95 vsih morskih ptahiv rozmnozhuyutsya v koloniyah rozmir yakih mozhe dosyagati rekordnih sered ptahiv velichin i buti vrazhayuchim prirodnim vidovishem Koloniyi sho vklyuchayut ponad miljon ptahiv zustrichayutsya yak na shiroti tropikiv napriklad v rajoni ostrova Kiritimati v Tihomu okeani tak i za polyarnim kolom yak v Antarktici tak i v Arktici U koloniyi ptahi zbirayutsya viklyuchno z metoyu rozmnozhennya reshtu chasu voni mozhut skupchuvatisya u velikij kilkosti tilki v miscyah velikoyi koncentraciyi kormu Sami po sobi koloniyi znachno vidriznyayutsya odna vid odnoyi Shilnist roztashuvannya gnizd buvaye yak dosit nizkoyu yak u albatrosiv tak i duzhe visokoyu yak u kajr i chistuniv Chastishe vsogo v mezhah odniyeyi koloniyi gnizdyatsya kilka vidiv ptahiv sho inodi zajmayut rizni ekologichni nishi Gnizda mozhut vlashtovuvatisya na derevah u razi yih nayavnosti na zemli inodi gnizda yak takogo mozhe i ne buti na skelyah v skelyastih pecherah abo zemlyanih norah Konkurenciya za misce mozhe buti duzhe visokoyu yak sered ptahiv odnogo vidu tak i sered riznih vidiv Napriklad agresivnishij temnij kryachok Onychoprion fuscata mozhe vitisniti inshih ptahiv z najzruchnishih nasidzhenih misc Shob zmenshiti konkurenciyu agresivnishim klinohvostim burevisnikam Puffinus pacificus tropichnij bonijskij tajfunnik Pterodroma hypoleuca nadaye perevagu gnizduvannyu v zimovu poru roku Yak tilki pochinayetsya litnij sezon rozmnozhennya u klinohvostogo burevisnika vin znishuye ptashenyat tajfunnika i zajmaye jogo nori Bagato morskih ptahiv demonstruyut divovizhnu prihilnist do odnogo j togo zh miscya shorichno povertayuchis do tiyeyi zh samoyi nori gnizda abo rajonu protyagom bagatoh rokiv voni rishuche ohoronyayut ce misce vid supernikiv Taka povedinka pokrashuye narodzhuvanist daye mozhlivist odnim i tim zhe samcevi i samci sparovuvatisya znovu i skorochuye chas na poshuki novogo miscya dlya gnizda Ptahi sho tilki dosyagli statevoyi zrilosti takozh pragnut vlashtuvati svoye pershe gnizdo nedaleko vid miscya de vilupilisya sami Taka tendenciya vidoma yak filopatriya dosit silno rozvinena u bagatoh vidiv napriklad avtori doslidzhennya provedenogo vidnosno temnospinnogo albatrosa Phoebastria immutabilis dijshli do visnovku sho vidstan mizh gnizdom ptashenyati i jogo pershim vlasnim gnizdom u serednomu stanovit 22 m Inshe doslidzhennya cogo razu provedene v rajoni Korsiki u vidnoshenni strokatogo atlantichnogo burevisnika Calonectris diomedea z yasuvalo sho 9 z 61 ptashenyati cholovichoyi stati sho povernulosya v svoyu ridnu koloniyu vidtvorili svoye pershe potomstvo v tij zhe samij nori de i vilupilisya sami a dvoye z nih sparuvalisya zi svoyeyu vlasnoyu matir yu Yak pravilo koloniyi vlashtovuyutsya na ostrovah skelyah abo u visokogir yah nedostupnih dlya nazemnih hizhih ssavciv Vvazhayetsya sho ce daye dodatkovij zahist morskim ptaham yaki na zemli chasto povodyatsya dosit nezgrabno U zagalnomu vipadku koloniyi vzagali chasto stvoryuyutsya vidami yaki ne ohoronyayut svoyu vlasnu kormovu teritoriyu napriklad u serpokrilcevih sho mayut shirokij kormovij diapazon jmovirno tomu taka povedinka duzhe chasto zustrichayetsya u morskih ptahiv She odniyeyu mozhlivoyu perevagoyu kolonij ye te sho voni vistupayut v roli informacijnogo centru koli ptahi sho pryamuyut do morya v poshukah kormu mozhut viznachiti misceznahodzhennya kosyakiv rib ta inshoyi kormovoyi bazi po napryamku polotu ptahiv togo zh vidu sho povertayutsya iz zdobichchyu U kolonij ye i svoyi nedoliki voni mozhut stati dzherelom masovoyi epidemiyi abo privernuti uvagu hizhakiv golovnim chinom inshih ptahiv Migraciya Zgraya perelitnih pelikaniv nad Gavanskoyu zatokoyu Ci ptahi shoroku migruyut z uzberezhzhya Pivnichnoyi Ameriki do Kubi Chasto morski ptahi yak i ptahi vzagali shorichno zdijsnyuyut sezonni migraciyi Absolyutnim rekordsmenom za dalnistyu perelotu ye polyarnij kryachok Sterna paradisaea yakij litom gnizditsya v arktichnij i subarktichnij zoni pivnichnoyi pivkuli pislya chogo peretinaye ekvator i zimuye v rajoni Antarktidi Inshi vidi takozh zdijsnyuyut transekvatorialni podorozhi yak z pivnochi na pivden tak i z pivdnya na pivnich Populyaciya elegantnogo kryachka Thalasseus elegans v rajoni Nizhnoyi Kaliforniyi v Meksici pislya zakinchennya sezonu rozmnozhennya rozdvoyuyetsya chastina ptahiv vilitaye na pivnich do rajonu uzberezhzhya centralnoyi Kaliforniyi v SShA a insha chastina letit na pivden do beregiv Peru i Chili de goduyetsya u vodah Peruanskoyi okeanskoyi techiyi Sirij burevisnik Puffinus griseus za rik zdijsnyuye shlyah blizko 64 tis km vin gnizditsya v rajoni Novoyi Zelandiyi i Chili a reshtu chasu provodit na pivnochi Tihogo okeanu v rajoni Alyaski Yaponiyi i pivnichnoyi Kaliforniyi Inshi perelitni ptahi zdijsnyuyut korotshi podorozhi yih rozpovsyudzhennya v okeani v osnovnomu zalezhit vid nayavnosti dzherel zhivlennya Yaksho v yakomu nebud regioni umovi nevidpovidni ptahi peremishayutsya v rajoni iz spriyatlivishimi umovami a molodi osobini inodi roblyat ce postijno Tilki vstavshi na krilo ptashenyata sho podoroslishali chasto rozsivayutsya dali za dorosli osobini a diapazon yih rozpovsyudzhennya chasto shirshij U deyakih ptahiv yak u alkovih pevnogo rajonu zimuvannya ne isnuye ale voni kochuyut na pivden z prihodom holodiv Inshi vidi taki yak kachurkovi Hydrobatinae pirnayuchi burevisniki Pelecanoides i baklanovi Phalacrocoracidae ne migruyut zovsim zalishayuchis poblizu vid kolonij cilij rik Na sushi Hocha viznachennya morskih ptahiv pripuskaye sho voni provodyat svoye zhittya v okeani v bagatoh rodinah ye vidi yaki chastinu svogo richnogo ciklu inodi duzhe veliku provodyat v storoni vid morya Bilsh togo bagato vidiv gnizdyatsya v desyatkah sotnyah i navit tisyachah kilometrah vid uzberezhzhya Deyaki z cih ptahiv vse zh taki vilitayut u poshukah kormu do morya napriklad snizhnij burevisnik Pagodroma nivea gnizda yakogo znahodyat za 500 kilometriv vid berega v Antarktidi prosto ne v zmozi znajti sobi prozhitok v comu rajoni Pizhik dovgodzobij Brachyramphus marmoratus svoyi gnizda buduye v perestijnomu lisi na gilkah velikih hvojnih derev Kalifornijskij martin Larus californicus gnizditsya na vnutrishnih ozerah a v zimovij chas vilitaye do uzberezhzhya U deyakih vidiv baklanovih pelikaniv martiniv i kryachkovih traplyayutsya okremi osobini yaki vzagali nikoli ne buvayut v mori a svoye zhittya provodyat na ozerah richkah bolotah i u razi martiniv v mistah i na silskogospodarskih ugiddyah U takih vipadkah govoryat sho ci nazemni i prisnovodi ptahi evolyucionuvali vid svoyih morskih predkiv U deyakih morskih ptahiv golovnim chinom pomornikiv i plavunciv sho gnizdyatsya v tundri chastina migraciyi vidbuvayetsya nad susheyu Deyaki tipovo morski vidi taki yak burevisnikovi alkovi i olushevi chasom vipadkovo zalitayut uglib materikiv Najchastishe ce traplyayetsya z molodimi nedosvidchenimi ptahami ale inodi u razi krupnogo shtormu velika kilkist ptahiv sho terplyat liho shukaye sobi ukrittya na sushi Vzayemodiya z lyudinoyuMorski ptahi i ribalstvo Morski ptahi dovgij chas asociyuvalisya z moreplavacyami i ribakami i obidvi ci grupi lyudej stikalisya z perevagami i nedolikami takogo susidstva Ribaki tradicijno vikoristovuvali ptahiv yak oriyentir pri poshuku kosyakiv rib milin z ribnimi resursami i potencijnih pidhodiv do berega Vidomo sho starodavni polinezijci vikoristovuvali vidomij zv yazok morskih ptahiv z beregom dlya znahodzhennya krihitnih dilyanok sushi v Tihomu okeani Daleko vid domu ribaki harchuvalisya ptahami i vikoristovuvali yih yak nazhivku Bilsh togo priv yazani za motuzok baklani inkoli bezposeredno vikoristovuvalisya dlya ribnogo lovu Guano poslid sho rozklavsya prirodnim chinom z ptashinih kolonij vikoristovuvavsya ribakami yak Dobrivo dlya dovkolishnih dilyanok morya Sered negativnih efektiv dlya ribalstva golovnim chinom ye galmuvannya rozvitku akvakulturi kultivuvannya vodnih organizmiv oskilki shtuchno zibrana v odnomu misci riba neodminno privertala ptahiv Krim togo ribaki sho lovlyat ribu na gachok stikalisya z kradizhkoyu nazhivki Ye i dokazi togo sho v deyakih vipadkah morski ptahi spriyali visnazhennyu morskih zapasiv prote efekt vid takogo zbitku viglyadaye znachno menshim nizh analogichnij zbitok vid morskih ssavciv abo hizhih rib takih yak tunec Morski ptahi v osnovnomu kochivni burevisniki Fulmarus glacialis goduyutsya bilya riboloveckogo sudna Z inshogo boku deyaki vidi morskih ptahiv takozh otrimuyut perevagu vid vzayemodiyi z ribalkami zokrema spozhivayuchi v yizhu vikinutu ribu i potruhi Napriklad taki pokidki skladayut do 30 vsogo racionu ptahiv v Pivnichnomu mori a dlya deyakih populyacij cya cifra zrostaye do 70 She odnim efektom takoyi vzayemodiyi mozhe stati zmina chiselnosti ptahiv napriklad rozpovsyudzhennya kochivnih burevisnikiv Fulmaris glacialis na Britanskih ostrovah pripisuyut same rozvinenomu ribalstvu Vid nayavnosti pokidkiv bilshe vsogo perevag otrimuyut ptahi sho harchuyutsya na poverhni morya taki yak olushi i burevisniki a dlya pidvodnih mislivciv takih yak pingvini voni mozhut zapodiyati lishe zbitok Ribalstvo same po sobi mozhe stati dzherelom zagroz dlya deyakih vidiv ptahiv zokrema dlya albatrosiv sho dovgo zhivut i povoli rozmnozhuyutsya i cya problema viklikaye zrostayuchij interes ekologiv Okrim vtrati kormovoyi bazi pri nadmirnomu lovi ribi ci ptahi mozhut zitknutisya iz zagibellyu v riboloveckih snastyah napriklad shorichno blizko 100 tis albatrosiv popadayutsya na gachok z nazhivkoyu pri yarusnomu lovi na tuncya abo ginut v drifternih merezhah U zagalnomu masshtabi v rezultati shozhih obstavin shoroku ginut sotni tisyach ptahiv i osoblivu turbotu viklikayut ridkisni vidi napriklad chiselnist korotkohvostih albatrosiv Phoebastria albatrus u sviti skorotilasya do lishe blizko 1000 osobin Vikoristannya Polyuvannya na ptahiv i vzhivannya v yizhu yih yayec spriyali znachnomu znizhennyu chiselnosti populyacij bagatoh vidiv a v deyakih vipadkah yak ce vidbulosya z velikoyu gagarkoyu Pinguinus impennis i stellerovim baklanom Phalacrocorax perspicillatus do yih povnogo vimirannya Vipadki polyuvannya lyudej sho zhivut na uzberezhzhi na morskih ptahiv buli vidomi u vsi chasi najbilsh rannye svidoctvo sho dijshlo do nas nalezhit do periodu priblizno 5000 rokiv do n e arheologichni rozkopki gorbiv utvorenih z pokidkiv pervisnoyi lyudini na pivdni Chili pokazali ostanki albatrosiv baklaniv i burevesnikiv Skorochennya prirodnogo bioriznomanittya vidbuvalosya v bagatoh regionah planeti napriklad prinajmni 20 vidiv ptahiv z 29 sho kolis gnizdilisya v rajoni ostrova Pashi znikli yih cih misc U 19 stolitti polyuvannya na morskih ptahiv z metoyu otrimannya zhiru i pir ya dlya damskih kapelyushkiv dosyaglo promislovih masshtabiv Odnyeyu z velikih galuzej promislovosti v Novij Zelandiyi i Tasmaniyi stalo zbirannya ptashenyat burevisnikiv Na Folklendskih ostrovah pislya yih osvoyennya lyudi stali znishuvati sotni tisyach pingviniv na rik z metoyu otrimannya zhiru Dovgij chas dzherelom prozhitku dlya dalnih moreplavciv sluzhili ptashini yajcya Yajcyami takozh zhivilis i meshkanci uzberezhzhya nedaleko vid yakogo isnuvali ptashini koloniyi napriklad mislivci za yajcyami z San Francisko v seredini 19 stolittya shorichno zdobuvali do piv miljona yayec z ostroviv Farallon z togo chasu chiselnist ptahiv v comu rajoni she ostatochno ne vidnovilasya Polyuvannya na ptahiv i za yih yajcyami prodovzhuyetsya i sogodni hoch i ne v takih masshtabah yak ranishe i pid chastkovim kontrolem Napriklad aborigeni plemeni maori z ostrova Styuart poblizu Novoyi Zelandiyi yak i stolittya tomu prodovzhuyut polyuvati za ptashenyatami sirogo burevisnika Puffinus griseus svoyim tradicijnim sposobom vidomim yak kayitiakitanga angl kaitiakitanga radi otrimannya dobrogo vrozhayu Prote ostannimi rokami spilno iz spivrobitnikami Universitetu Otago angl University of Otago provodyatsya doslidzhennya populyaciyi cih ptahiv Inshim prikladom mozhe sluzhiti Grenlandiya de bezkontrolne polyuvannya za morskimi ptahami privelo do rizkogo skorochennya populyaciyi bagatoh vidiv Inshi zagrozi Velika konyuga Aethia cristatella sho stala zhertvoyu rozlivu nafti na Alyasci v 2004 roci Okrim vlasne znishennya morskih ptahiv inshi lyudski chinniki takozh privodyat do zmenshennya chiselnosti i navit vimirannya bagatoh vidiv kolonij i populyacij Sered takih chinnikiv najbilshu nebezpeku predstavlyayut introdukovani vidi tobto vidi neharakterni dlya danoyi teritoriyi tak abo inakshe zavezeni tudi lyudinoyu Morski ptahi sho zhivut na malenkih ostrovah bagato v chomu vtratili svoyu zdatnist zahishatisya vid hizhakiv Zdichavili kishki polyuyut na ptahiv i zdatni zloviti zhertvu rozmirom z albatrosa bagato introdukovanih grizuniv taki yak malij shur Rattus exulans poyidayut yajcya ptahiv zahovani v norah Kozi velika rogata hudoba zajci ta inshi travoyidni tvarini poyidayut roslinnist v yakij hovayutsya ptashini gnizda Prichinoyu nespokoyu mozhut stati navit dobrochesni turisti yaki zpolohuyuchi z koloniyi zgrayi ptahiv zalishayut bezzahisnimi ptashenyat na pozhivu hizhakam Nespokij takozh viklikayut toksichni rechovini i zabrudnennya navkolishnogo seredovisha Yak vishi hizhaki bagato vidiv ranishe strazhdali vid rujnivnoyi diyi DDT poki jogo zastosuvannya ne bulo zaboronene Krim togo DDT viklikav problemi embrionalnogo rozvitku i spotvoriv spivvidnoshennya mizh statyami u zahidnogo martina Larus occidentalis v pivdennij Kaliforniyi Istotnu zagrozu dlya morskih ptahiv predstavlyaye vitik naftoproduktiv z tankeriv nafta yak sama po sobi ye toksichnoyu tak i prosochuye pir ya ptahiv vnaslidok chogo ti vtrachayut vodoneproniknist Zabrudnennya naftoyu v osnovnomu zagrozhuye vidam z obmezhenim arealom i populyaciyam sho vzhe oslabili Ohorona Zagrozi z yakimi zitknulisya morski ptahi ne zalishili bez uvagi uchenih ornitologiv i ekologichni organizaciyi She v 1903 roci prezident SShA Teodor Ruzvelt vistupiv z propoziciyeyu ogolositi Ostriv Pelikan bilya uzberezhzhya Floridi nacionalnim zapovidnikom z metoyu zberezhennya ptashinih kolonij u tomu chisli i kolonij burogo pelikana Pelecanus occidentalis a v 1909 roci vstav na zahist ostroviv Farallon bilya beregiv Kaliforniyi Sogodni bagato ptashinih kolonij napriklad na ostrovah Heron angl Heron Island v Avstraliyi i Triangl angl Triangle Island v Britanskij Kolumbiyi tak chi inakshe znahodyatsya pid ohoronoyu nacionalnih zakonodavstv V rezultati specialnih proektiv po vidnovlennyu prirodnoyi spadshini na ostrovah postupovo vivodyatsya introdukovani vidi sho vitisnyayut ridnu floru i faunu Napriklad ostriv Voznesinnya v Atlantichnomu okeani buv povnistyu ochishenij vid zdichavilih kishok z Aleutskih ostroviv buli vitisneni pesci na ostrovah Kempbell v Tihomu okeani znisheni shuri V rezultati cih zahodiv bagato vidiv ptahiv sho ranishe znahodilisya pid zagrozoyu a v deyakih vipadkah i znikli z pevnih teritorij zbilshili chiselnist svoyih populyacij Na ostrovi Voznesennya ptahi pochali gnizditisya znovu cherez sotni rokiv Smertnist ptahiv v rezultati popadannya v merezhi mozhe buti znachno znizhena za dopomogoyu vikoristannya bilsh shadnih metodiv ribalstva takimi yak vikoristannya nazhivki v nichnij chas i na glibini zbilshennya vantazhu na volosinyah i vikoristannya specialnih vidlyakuvachiv Mizhnarodna zaborona na vikoristannya drifternih takozh spriyaye zmenshennyu smertnosti sered ptahiv ta inshih meshkanciv morya Odnim z velikih britanskih proektiv stalo zasnuvannya v 2000 roci Shotlandskogo centra morskih ptahiv angl Scottish Seabird Centre u misti Nort Bervik Dlya vidviduvachiv proponuyutsya videoprogrami sho rozpovidayut pro ptahiv pro yih zagrozi i zahodi po oberigannyu ta pryame video znyate videokamerami na ostrovah Bass Rok Fidra i ryadi inshih Ci teritoriyi ye ridnim domom velicheznih kolonij olush tupikiv Fratercula pomornikiv ta inshih ptahiv Dohodi vid turizmu pryamuyut yak dlya pidtrimki miscevih obshin tak i na prirodoohoronni potrebi Inshi miscya gnizduvannya morskih ptahiv takozh privertayut bagato turistiv Vidomo sho napriklad koloniyu pivdennogo korolivskogo albatrosa Diomedea sanfordi na misi Tayaroa Taiaroa Head v Novij Zelandiyi vidviduyut blizko 40 tis turistiv na rik Chislenni gromadski organizaciyi taki yak BirdLife International i Korolivske tovaristvo ohoroni ptahiv angl Royal Society for the Protection of Birds zvernuli uvagu ribalok na vazhke stanovishe albatrosiv ta inshih krupnih morskih ptahiv v yake voni potrapili u zv yazku z pobichnoyu smertnistyu ptahiv pri vikoristanni deyakih metodiv lovu ribi V rezultati cih zusil bulo pidpisano mizhnarodnu Ugodu pro ohoronu albatrosiv i burevisnikiv angl Agreement on the Conservation of Albatrosses and Petrels yaku stanom na 2008 rik ratifikuvali 11 derzhav Avstraliya Velika Britaniya Ispaniya Nova Zelandiya Peru Franciya Ekvador PAR Chili Argentina i Norvegiya Morski ptahi v kulturi Barelyef iz zobrazhennyam samki pelikana sho vipuskaye krov shob nagoduvati svoyih ptashenyat Bilshist morskih ptahiv nedostatno vivcheni abo pro nih majzhe nichogo nevidomo oskilki voni meshkayut daleko v okeani i gnizdyatsya na izolovanih skelyah Prote deyaki ptahi taki yak albatrosi burevisniki i martini stali v narodi duzhe populyarnimi Zokrema albatrosiv nazivayut najlegendarnishim ptahom z nimi pov yazana mnozhina mifiv i legend Navit v nashi dni bagato hto virit sho sprichinennya shkodi albatrosovi mozhe prinesti neshastya hocha ce povir ya pishlo z vidomoyi poemi anglijskogo poeta romantika Semyuela Kolridzha Poema pro starogo moryaka u yakij moryaka chekaye pokarannya doli za te sho vin vbivaye albatrosa i vishaye jogo trup sobi na shiyu Najblizhche lyudi znajomi z martinami yaki davno micno vlashtuvalisya v gustonaselenih mistah i na smittyevih zvalishah Krim togo lyudyam dobre znajomij yih neboyazlivij harakter Z cih prichin ci ptahi micno uvijshli do kulturi bagatoh narodiv yih zobrazhayut yak metaforu yak napriklad v povisti pritchi Martin na im ya Dzhonatan Livingston Richarda Baha abo shob pokazati blizkist morya napriklad v romani Volodar persniv Dzhona Tolkina martini zobrazheni na znakah Gondora Sered inshih ptahiv mozhna vidznachiti pelikaniv yaki dovgij chas asociyuvalisya z altruyizmom zavdyaki mifu zahidnih hristiyan sho za umovami golodu pelikani goduyut ptashenyat vlasnoyu krov yu SistematikaTaki grupi ptahiv zazvichaj klasifikuyut yak morski rodini i pidrodini spisku Pingvinopodibni Sphenisciformes Antarktida i morya pivdennoyi pivkuli 16 vidiv Pingvinovi Spheniscidae Burevisnikopodibni Procellariiformes Pelagichni vidi vsih okeaniv 93 vidi Albatrosovi Diomedeidae Burevisnikovi Procellariidae Burevisnikovi Procellariinae Kachurkovi Hydrobatinae Pirnayuchi burevisniki Pelecanoididae Pelikanopodibni Pelecaniformes Po vsomu svitu 57 vidiv Pelikanovi Pelecanidae Olushevi Sulidae Baklanovi Phalacrocoracidae Fregatovi Fregatidae Faetonovi Phaethontidae Sivkopodibni Charadriiformes Po vsomu svitu 305 vidiv Pomornikovi Stercorariidae Martinovi Laridae Martinovi Larinae Kryachkovi Sterninae Vodorizovi Rhynchopinae Alkovi Alcidae Posilannya angl The one common characteristic that all seabirds share is that they feed in saltwater but as seems to be true with any statement in biology some do not Schreiber Elizabeth A amp Burger Joanne 2001 Biology of Marine Birds Boca Raton CRC Press ISBN 0 8493 9882 7 Schreiber Elizabeth A amp Burger Joanne 2001 Biology of Marine Birds Boca Raton CRC Press ISBN 0 8493 9882 7 Johansson LC Lindhe Norberg UM 2001 J Exp Biol 204 10 1687 1696 Arhiv originalu za 24 bereznya 2008 Procitovano 7 sichnya 2011 Gregory J 1952 PDF Condor 54 2 73 88 Arhiv originalu PDF za 6 chervnya 2011 Procitovano 31 travnya 2008 Goedert J 1989 Giant Late Eocene Marine Birds Pelecaniformes Pelagornithidae from Northwestern Oregon Journal of Paleontology 63 6 939 944 Olson S amp Hasegawa Y 1979 Fossil Counterparts of Giant Penguins from the North Pacific Science 206 4419 688 689 Gaston Anthony J 2004 Seabirds A Natural History New Haven Yale University Press ISBN 0 300 10406 5 Pennycuick C J 1982 The flight of petrels and albatrosses Procellariiformes observed in South Georgia and its vicinity Philosophical Transactions of the Royal Society of London B 300 75 106 Lequette B Verheyden C Jowentin P 1989 Olfaction in Subantarctic seabirds Its phylogenetic and ecological significance PDF Condor 91 732 135 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite journal title Shablon Cite journal cite journal a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Harrison C S 1990 Seabirds of Hawaii Natural History and Conservation Ithica Cornell University Press ISBN 0 8014 2449 6 Gremillet D Chauvin C Wilson R P Le Maho Y amp Wanless S 2005 Unusual feather structure allows partial plumage wettability in diving great cormorants Phalacrocorax carbo Journal of Avian Biology 36 1 57 63 Withers P C 1979 80 83 91 Arhiv originalu za 24 bereznya 2008 Procitovano 7 sichnya 2011 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite journal title Shablon Cite journal cite journal a Proignorovano nevidomij parametr jourbal dovidka Metz V G and E A Schreiber 2002 Great Frigatebird Fregata minor The Birds of North America 681 A Poole and F Gill eds The Birds of North America Inc a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite journal title Shablon Cite journal cite journal a Proignorovano nevidomij parametr city dovidka Brooke M 2004 Albatrosses And Petrels Across The World Oxford UK Oxford University Press ISBN 0 19 850125 0 Gaston Anthony J amp Jones Ian L 1998 The Auks Oxford Oxford University Press ISBN 0 19 854032 9 Weimerskirch H Cherel Y 1998 Feeding ecology of short tailed shearwaters breeding in Tasmania and foraging in the Antarctic Marine Ecology Progress Series 167 261 274 Prince P A Huin N Weimerskirch H 1994 Diving depths of albatrosses Antarctic Science 6 3 353 354 Ropert Coudert Y Gremillet D Ryan P Kato A Naito Y amp Le Maho Y 2004 Between air and water the plunge dive of the Sari Gannet Morus capensis Ibis 146 2 281 290 Elliot A 1992 Family Pelecanidae Pelicans inHandbook of Birds of the World T 1 Barcelona Lynx Editions ISBN 84 87334 10 5 Ainley D G 1977 Feeding methods in seabirds a comparison of polar and tropical nesting communities in the eastern Pacific Ocean In Llano G A Ed Adaptations within Antarctic ecosystems Smithsonian Inst Washington D C P 669 685 Haney J C amp Stone A E 1988 Seabird foraging tactics and water clarity Are plunge divers really in the clear Marine Ecology Progress Series 49 1 9 Au D W K amp Pitman R L 1986 PDF Condor 88 304 317 Arhiv originalu PDF za 5 listopada 2011 Procitovano 7 sichnya 2011 Schnell G Woods B amp Ploger B 1983 Brown Pelican foraging success and kleptoparasitism by Laughing Gulls Auk 100 636 644 Gaston A J and S B C Dechesne 1996 Rhinoceros Auklet Cerorhinca monocerata In The Birds of North America No 212 A Poole and F Gill eds The Academy of Natural Sciences Philadelphia PA and The American Ornithologists Union Washington D C Vickery J amp Brooke M 1994 The Kleptoparasitic Interactions between Great Frigatebirds and Masked Boobies on Henderson Island South Pacific Condor 96 331 340 Croxall J P amp Prince P A 1994 Dead or alive night or day how do albatrosses catch squid Antarctic Science 6 155 162 Punta G Herrera G 1995 PDF Marine Ornithology 23 166 167 Arhiv originalu PDF za 29 lyutogo 2008 Procitovano 7 sichnya 2011 MacArthur R and Wilson E O 1967 The Theory of Island Biogeography Princeton University Press 2001 reprint ISBN 0 691 08836 5 Plyusnin Yu M Problema biosocialnoj evolyucii Teoretiko metodologicheskij analiz Novosibirsk Nauka Sib otd nie 1990 ISBN 5 02 029596 5 Robertson C J R 1993 Survival and longevity of the Northern Royal Albatross Diomedea epomophora sanfordi at Taiaroa Head 1937 93 Emu 93 269 276 Manuwal D A and A C Thoresen 1993 Cassin s Auklet Ptychoramphus aleuticus In The Birds of North America No 50 A Poole and F Gill Eds Philadelphia The Academy of Natural Sciences Washington D C The American Ornithologists Union Metz V G amp Schreiber E A 2002 Great Frigatebird Fregata minor In The Birds of North America No 681 Poole A amp Gill F eds The Birds of North America Inc Philadelphia Pickering S P C amp Berrow S D 2001 Courtship behaviour of the Wandering Albatross Diomedea exulans at Bird Island South Georgia Marine Ornithology 29 29 37 1 20 grudnya 2019 u Wayback Machine Schreiber E A C J Feare B A Harrington B G Murray Jr W B Robertson Jr M J Robertson and G E Woolfenden 2002 Sooty Tern Sterna fuscata In The Birds of North America No 665 A Poole and F Gill eds The Birds of North America Inc Philadelphia PA Seto N W H and D O Daniel 1999 Bonin Petrel Pterodroma hypoleuca In The Birds of North America No 385 A Poole and F Gill eds The Birds of North America Inc Philadelphia PA Bried J L Pontier D Jouventin P 2003 www cefe cnrs fr ecomp PDF 2003MateFidelProcAnBeh pdf Mate fidelity in monogamous birds a re examination of the Procellariiformes PDF Animal Behaviour 65 235 246 Procitovano 7 sichnya 2011 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite journal title Shablon Cite journal cite journal a Perevirte shemu url dovidka Fisher H I 1976 Some dynamics of a breeding colony of Laysan Albatrosses Wilson Bulletin 88 121 142 Rabouam C Thibault J C Bretagnole V 1998 PDF Auk 115 2 483 486 Arhiv originalu PDF za 25 zhovtnya 2007 Procitovano 7 sichnya 2011 Moors P J Atkinson I A E 1984 Predation on seabirds by introduced animals and factors affecting its severity In Status and Conservation of the World s Seabirds Cambridge ICBP ISBN 0 946888 03 5 Keitt B S Tershy B R amp Croll D A 2004 PDF Marine Ornithology 32 3 173 178 Arhiv originalu PDF za 6 serpnya 2019 Procitovano 7 sichnya 2011 Burness G P K Lefevre and C T Collins 1999 Elegant Tern Sterna elegans In The Birds of North America No 404 A Poole and F Gill eds The Birds of North America Inc Philadelphia PA Shaffer S A Tremblay Y Weimerskirch H Scott D Thompson D R Sagar P M Moller H Taylor G A Foley D G Block B A Costa D P 2006 Migratory shearwaters integrate oceanic resources across the Pacific Ocean in an endless summer Proc Natl Acad Sci 103 34 12799 12802 Oro D Cam E Pradel R amp Martinetz Abrain A 2004 Influence of food availability on demography and local population dynamics in a long lived seabird Proc R Soc London B 271 387 396 Croxall J Steele W McInnes S Prince P 1995 PDF Marine Ornithology 23 69 99 Arhiv originalu PDF za 29 lyutogo 2008 Procitovano 9 chervnya 2008 Nelson S K 1997 Marbled Murrelet Brachyramphus marmoratus In The Birds of North America No 276 A Poole and F Gill eds The Academy of Natural Sciences Philadelphia PA and The American Ornithologists Union Washington D C Winkler D W 1996 California Gull Larus californicus In The Birds of North America No 259 A Poole and F Gill eds The Academy of Natural Sciences Philadelphia PA and The American Ornithologists Union Washington D C Harris M amp Wanless S year 1996 Differential responses of Guillemot Uria aalge and Shag Phalacrocorax aristotelis to a late winter wreck Bird Study 43 2 220 230 Collis K Adamany S Columbia River Inter Tribal Fish Commission Roby D D Craig D P Lyons D E Oregon Cooperative Fish and Wildlife Research Unit 2000 Avian Predation on Juvenile Salmonids in the Lower Columbia River PDF 1998 Annual Report to Bonneville Power Administration Portland OR Arhiv PDF originalu za 22 chervnya 2013 Procitovano 11 chervnya 2008 Oro D Ruiz X Pedrocchi V amp Gonzalez Solis J 1997 Diet and adult time budgets of Audouin s Gull Larus audouinii in response to changes in commercial fisheries Ibis 139 631 637 Thompson P M 2004 Identifying drivers of change did fisheries play a role in the spread of North Atlantic fulmars in Management of marine ecosystems monitoring change in upper trophic levels Cambridge Cambridge University Press 2 23 serpnya 2006 u Wayback Machine Save the Albatross The Problem BirdLife International RSPB 2005 Arhiv originalu za 22 chervnya 2013 Procitovano 17 bereznya 2006 Brothers NP 1991 Albatross mortality and associated bait loss in the Japanese longline fishery in the southern ocean Biological Conservation 55 255 268 S I Kornev Problemy sohraneniya morskih mlekopitayushih i ptic pri rybnom promysle v rossijskih vodah severnoj chasti Tihogo okeana onlajn 3 8 travnya 2013 u Wayback Machine Simeone A amp Navarro X 2002 Human exploitation of seabirds in coastal southern Chile during the mid Holocene Rev chil hist nat 75 2 423 431 4 16 lipnya 2011 u Wayback Machine Anderson A 1996 Origins of Procellariidae Hunting in the Southwest Pacific International Journal of Osteoarcheology 6 403 410 White Peter 1995 The Farallon Islands Sentinels of the Golden Gate Scottwall Associates San Francisco ISBN 0 942087 10 0 Burnham W Burnham K K Cade T J 2005 Past and present assessments of bird life in Uummannaq District West Greenland Dansk Orn Foren Tidsskr 99 196 208 5 29 veresnya 2007 u Wayback Machine Carlile N Proiddel D Zino F Natividad C amp Wingate D B 2003 A review of four successful recovery programmes for threatened sub tropical petrels Marine Ornithology 31 185 192 Fry D amp Toone C 1981 DDT induced feminization of gull embryos Science 213 4510 922 924 Dunnet G Crisp D Conan G Bourne W 1982 Oil Pollution and Seabird Populations and Discussion Philosophical Transactions of the Royal Society of London B 297 1087 413 427 USFWS Pelican Island National Wildlife Refuge History of Pelican Island 24 travnya 2008 u Wayback Machine Retrieved September 2 2006 Williams J C Byrd G V amp Konyukhov N B 2003 Whiskered Auklets Aethia pygmaea foxes humans and how to right a wrong Marine Ornithology 31 175 180 6 11 kvitnya 2008 u Wayback Machine BirdLife International 2005 Stamps celebrate seabird return 5 veresnya 2008 u Wayback Machine Retrived August 12 2006 Food and Agriculture Organisation 1999 The incidental catch of seabirds by longline fisheries worldwide review and technical guidelines for mitigation FAO Fisheries Circular No 937 Food and Agriculture Organization of the United Nations Rome 7 6 bereznya 2010 u Wayback Machine Australian Antarctic Division Agreement on the Conservation of Albatrosses and Petrels Site 6 kvitnya 2011 u Wayback Machine Retrieved September 2 2006 Carboneras C 1992 Family Diomedeidae Albatrosses in Handbook of Birds of the World Vol 1 Barcelona Lynx Edicions ISBN 84 87334 10 5Resursi InternetuBirdLife International Kampaniya po zberezhennyu albatrosiv 9 travnya 2008 u Wayback Machine angl Marine Ornithology zhurnal po vivchennyu i ohoroni morskih ptahiv 13 travnya 2008 u Wayback Machine angl Seabirds Foragefish and Marine Ecosystems Research Arhiv originalu za 22 chervnya 2013 Procitovano 7 sichnya 2011 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Tekst USGS proignorovano dovidka angl Alaska Seabird Information Series Arhiv originalu za 22 chervnya 2013 Procitovano 14 chervnya 2008 angl S I Kornev Problemy sohraneniya morskih mlekopitayushih i ptic pri rybnom promysle FPS RF Arhiv originalu za 22 chervnya 2013 Procitovano 11 chervnya 2008 ros Yu B Artyuhin A V Vinnikov D A Terentev Arhiv originalu za 12 lipnya 2007 Procitovano 14 chervnya 2008 ros V I Pridatko PDF Arhiv originalu PDF za 1 chervnya 2013 Procitovano 20 bereznya 2010 ros Cya stattya nalezhit do dobrih statej ukrayinskoyi Vikipediyi