Джоакі́но Анто́ніо Россі́ні (італ. Gioachino Antonio Rossini; 29 лютого 1792, Пезаро — 13 листопада 1868, Париж, Франція) — італійський композитор, автор декількох десятків опер.
Джоакіно Россіні | |
---|---|
Gioachino Rossini | |
| |
Основна інформація | |
Повне ім'я | італ. Gioachino Antonio Rossini |
Дата народження | 29 лютого 1792 |
Місце народження | Пезаро |
Дата смерті | 13 листопада 1868 (76 років) |
Місце смерті | Париж, Франція |
Причина смерті | колоректальний рак |
Поховання | Санта-Кроче[1], Пер-Лашез і d |
Роки активності | з 1810 |
Громадянство | |
Професія | композитор |
Освіта | d |
Вчителі | Станіслао Маттеї |
Відомі учні | Альбоні Марієтта, Адольф Нуррі і d[2] |
Інструменти | віолончель |
Жанри | опера, кантата і класична музика |
Нагороди | ![]() ![]() |
Автограф | ![]() |
|
Він зумів вдихнути нове життя в традиційні для Італії види опери — комічну (буфа) і «серйозну» (серіа). Особливо яскраво талант Россіні розкрився в області опери-буфа. Реалістичність життєвих замальовок, влучність у зображенні характерів, стрімкість дії, мелодійне багатство й блискуча дотепність забезпечили його добуткам величезну популярність. Композитор творив в епоху зростаючої суспільної активності народу Італії, підйому боротьби за незалежність. У його дієво оптимістичному, демократичному за духом мистецтві сучасники відчували голос свого бурхливого часу, бачили вираження італійського національного характеру. Період інтенсивної творчості Россіні тривав усього близько двадцяти років. За цей час він створив понад тридцять опер, багато з яких, за короткий період поставлені в усіх столичних театрах Європи, принесли авторові всесвітню славу.
Життєпис
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlkxTDBOdmJYQnZjMlZ5WDFKdmMzTnBibWxmUjE4eE9EWTFYMko1WDBOaGNtcGhkRjh0WDFKbGMzUnZjbUYwYVc5dUxtcHdaeTh5TlRCd2VDMURiMjF3YjNObGNsOVNiM056YVc1cFgwZGZNVGcyTlY5aWVWOURZWEpxWVhSZkxWOVNaWE4wYjNKaGRHbHZiaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Россіні народився 29 лютого 1792 року в італійському містечку Пезаро. Його батьками були музиканти (батько — валторніст і трубач, мати — співачка). З дитинства Джоаккіно навчався співу, грі на клавесині (італ. chembalo) й скрипці, а також теорії музики. Маючи гарний голос, співав у церковних хорах, виступав як акомпаніатор і диригент хору в оперних театрах. З 1806 по 1810 рік навчався музики в Болонському музичному ліцеї, де його викладачами були, зокрема, В. Каведаньї (віолончель) і С. Маттеї (контрапункт). З 1806 року Россіні — член Болонської філармонічної академії. Першу оперу, «Вексель на шлюб» (також «Шлюбний вексель»), написав у 1810 році. У наступні роки регулярно створював опери для театрів Венеції й Мілана.
1821 року Россіні одружився зі співачкою Ізабеллою Кольбран. У 1823 році на запрошення директора Лондонського королівського театру композитор приїхав до Великої Британії, де йому за п'ятимісячну роботу виплатили гонорар у 7000 фунтів стерлінгів. У 1824 році Россіні обійняв посаду директора Італійського театру в Парижі.
У 1829 році Россіні повернувся до Болоньї. У листопаді 1830 року знову приїхав у Париж. З 1836 по 1855 рік жив у Болоньї, де керував Болонським музичним ліцеєм, а також мешкав у Флоренції.
У 1845 році померла перша дружина композитора (з якою він формально розлучився ще у 1837 році). У 1847 році Россіні одружився з Олімпією Пеліссьє. У 1855 році знову оселився в Парижі, зробивши свій будинок одним із наймодніших музичних салонів.
Найзагадковішим у біографії Россіні є той факт, що майже всі свої опери композитор написав упродовж 20 років, тоді як останні 40 років свого життя майже не писав музики, за винятком кількох духовних творів (у тому числі «Stabat Mater» — гімн, присвячений Діві Марії), (1832 рік), романсів та фортепіанних п'єс.
Россіні помер 13 листопада 1868 року в містечку Пассі біля Парижа. 1887 року прах композитора перевезли до Флоренції.
Риси стилю
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZrTDFKdmMzTnBibWt1YW5CbFp5OHlOVEJ3ZUMxU2IzTnphVzVwTG1wd1pXYz0uanBlZw==.jpeg)
Письменник Джуліан Бадден, аналізуючи оперну творчість Россіні, вважав, що в основі його увертюр, арій та ансамблів лежать певні формули, які він називав «Кодексом Россіні» за аналогією з Кодексом Наполеона. При цьому і загалом вважав, що в музиці Россіні чути «нових військових якостей атаки, шуму та швидкості». На відміну від авторів опери серіа XVIII століття, що обирали «класичні» лібрето (зокрема, Метастазіо), Дж. Россіні обирав сюжети, властиві епосі романтизму, з історіями, які вимагали сильніших характеристик і швидшої дії. Формульний підхід зумовлений надзвичайною інтенсивністю роботи на початку кар'єри: протягом семи років 1812—1819 він написав 27 опер, часто в надзвичайно короткий термін. Для La Cenerentola (1817), наприклад, у нього було трохи більше трьох тижнів, щоб написати музику до прем'єри.
Така інтенсивність призводила до того, що композитор часто переносив вдалу увертюру до наступних опер: так, увертюра до La Pietra del paragone пізніше була використана для opera seria Tancredi (1813), а (у зворотному напрямку) увертюра до «Ауреліано в Пальмірі» (1813) закінчувалася (і сьогодні відома) як увертюра до комедії Il barbiere di Siviglia (Севільський цирульник). Він також широко використовував арії та інші фрагменти в пізніших творах. Спайк Г'юз зазначає, що з 26 номерів «Едуардо та Крістіна», створених у Венеції в 1817 році, 19 були взяті з попередніх робіт. Відтак коли видавець Джованні Рікорді випустив повне видання його творів у 1850-х роках, Россіні висловив свою огиду: «Одні й ті самі твори можна буде знайти кілька разів., тому що я вважав, що маю право вилучати зі своїх фіаско ті частини, які здавалися найкращими, щоб врятувати їх від корабельної аварії . . . Фіаско, здавалося, добре і мертве, а тепер дивіться, вони їх усіх реанімували!»
Увертюри
Філіп Госсет зазначає, що Россіні «з самого початку був неперевершеним композитором увертюр». Їх структуру Ґоссетт характеризував так: «сонатні частини без розділів розвитку, яким зазвичай передує повільний вступ» з «ясними мелодіями, буйними ритмами [і] простою гармонічною структурою» та кульмінацією на крещендо. Річард Тарускін також зазначає, що друга тема зазвичай виконується на дерев'яних духових інструментах, чия «впізнаваність» «закарбовується у слуховій пам'яті», і що багатство та винахідливість його поводження з оркестром, навіть у цих ранніх роботах знаменує початок «великого розквіту оркестровки дев'ятнадцятого століття».
Арії
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMems1TDFCaGJIQnBkR2t1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFZCaGJIQnBkR2t1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Підхід Россіні до створення арій (та дуетів) у стилі каватини стала розвитком традицій арій та речитативів вісімнадцятого століття. За словами Росселлі, в руках Россіні «арія стала двигуном для вивільнення емоцій». Типова структура арії Россіні включала ліричний вступ («cantabile») і більш насичене, блискуче завершення («cabaletta»). Цю модель можна адаптувати різними способами відповідно до сюжету (на відміну від структур, характерних аріям XVIII сторіччя, що призводили до зупинки дії внаслідок виконання необхідних повторів арії да капо). Наприклад, вони можуть перемежовуватися коментарями інших персонажів (конвенція, відома як «pertichini»), або хор може втручатися між кантабіле та кабалетою, щоб емоційно піднести соліста. Такі розробки не були власним винаходом Россіні, проте він досяг неабиякої майстерності в їх створенні. Прикладом таких арій є каватина «Di tanti palpiti» з Танкреді, яку і Тарускін, і Ґоссетт (серед інших) виділяють як трансформуючу, «найвідомішу арію Россіні, яку коли-небудь написав», з «мелодією, яка здається, передає мелодійну красу та невинність, характерні для італійської опери». Обидва автори вказують на типовий прийом уникнення «очікуваної» каденції, замість якої відбувається раптовий перехід в іншу тональність (див. приклад); Тарускін зауважує неявний каламбур, оскільки слова говорять про повернення, але музика рухається в новому напрямку. Ґоссет зазначає, що кабалетний стиль Россіна справив вплив на творчість італійських композиторів, зокрема на оперу «Аїди» Джузеппе Верді (1871).
Структура
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemM0TDFSaGJtTnlaV1JwWDBabGNuSmhjbUV1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFZSaGJtTnlaV1JwWDBabGNuSmhjbUV1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Така структурна інтеграція форм вокальної музики з драматичним розвитком опери означала кардинальний відхід від первинності арії (як це було за часів Метастазіо); у творах Россіні сольні арії поступово займають меншу частку опер на користь дуетів (також зазвичай у форматі кантабіле-кабалета) та ансамблів.
Наприкінці XVIII століття творці опери-буффа дедалі більше розвивали драматичну інтеграцію фіналів кожної дії. Фінали почали «розповсюджуватися назад», займаючи все більшу частину дії, вибудовуючись по формі у безперервну серію розділів з розвиненим оркестровим супроводом, кожен зі своїми власними характеристиками швидкості та стилю, що розвиваються до гучної та енергійної фінальної сцена. У комічних операх Россіні довів цю техніку до свого піку та розширив її діапазон далеко за межі своїх попередників. Про фінал першого акту L'italiana in Algeri Тарускін пише, що це «найбільш концентрована доза Россіні, яка тільки існує».
Техніка наскрізних динамічних фіналів Россіні мала велике значення для розвитку opera seria. Ґоссетт, аналізуючи фінал першої дії «Танкреді» визначає такі її елементи: контрастну послідовність «динамічних» і «статичних» епізодів, завершальна «статична» частина у формі кабалетти, в якій беруть участь та об'єднуються в заключних каденціях усі персонажі. Ґоссет стверджує, що «починаючи з Танкреді … наскрізні фінали стають характерними для всіх опер Россіні та його сучасників» .
Опери Россіні відзначаються широким змістовним та емоційним спектром. Россіні досяг чималого комічного результату у «Севільскому цирюльнику» (1816 рік). Але і в серйозному жанрі Россіні сягнув неперевершеної досконалості й глибини: від неоднорідної, але палкої й ностальгійної «Діви озера» (1819 рік) до трагедії «Семіраміда» (1823 рік) та сакральної монументальності «Мойсей і фараон, або Перехід через Червоне море» (1827 рік) і, нарешті, до останньої опери композитора «Вільгельм Телль» (1829 рік).
Творчий доробок
Опери
- Шлюбний вексель (італ. La cambiale di matrimonio) — 1810
- Дивне непорозуміння (L'equivoco stravagante) — 1811
- Деметрій і Полібій (Demetrio e Polibio) — 1812
- Щасливий обман (L'inganno felice) — 1812
- Кір у Вавилоні, або Падіння Валтасара (Ciro in Babilonia (La caduta di Baldassare) — 1812
- Шовкові сходи (La scala di seta) — 1812
- Кресало (La pietra del paragone) — 1812
- Випадок робить крадієм, або Сплутана валіза (L'occasione fa il ladro (Il cambio della valigia) — 1812
- Синьйор Брускіно, або Випадковий син (Il signor Bruschino, ossia Il figlio per azzardo) — 1813
- Танкред (Tancredi) — 1813
- Італійка в Алжирі (L'italiana in Algeri) — 1813
- Авреліан у Пальмірі (Aureliano in Palmira) — 1813
- Турок в Італії (Il turco in Italia) — 1814
- Сиґізмунд (Sigismondo) — 1814
- Єлизавета Англійська (Elisabetta regina d'Inghilterra) — 1815
- Торвальд і Дорліска (Torvaldo e Dorliska) — 1815
- Севільський цирульник («Альмавіва, або Даремна обачність»), Almaviva (ossia L'inutile precauzione (Il Barbiere di Siviglia)) — 1816
- Газета (La gazzetta (Il matrimonio per concorso) — 1816
- Отелло, або Венеційський мавр (Otello o Il moro di Venezia) — 1816
- Попелюшка, або Тріумф доброти (La Cenerentola, ossia La bonta in trionfo) — 1817
- Сорока-злодійка (La gazza ladra) — 1817
- Арміда (Armida) — 1817
- Аделаїда Бургундська, або Отто, король Італії (Adelaide di Borgogna or Ottone, re d'Italia) — 1817
- Мойсей у Єгипті (Mose in Egitto) — 1818
- Адіна, або Каліф Багдадський (Adina or Il califfo di Bagdad) — 1818
- Річчардо і Дзораїда (Ricciardo e Zoraide) — 1818
- Герміона (Ermione) — 1819
- Едуард і Крістіна (Eduardo e Cristina) — 1819
- Діва озера (La donna del lago) — 1819
- Б'янка і Фальєро (Рада трьох) (Bianca e Falliero (Il consiglio dei tre) — 1819
- Магомет Другий (Maometto secondo) — 1820
- Матильда ді Шабран, або Краса і Залізне Серце (Matilde di Shabran, or Bellezza e Cuor di Ferro) — 1821
- Зельміра (Zelmira) — 1822
- Семіраміда (Semiramide) — 1823
- Подорож до Реймса (Il viaggio a Reims (L'albergo del giglio d'oro)) — 1825
- Облога Коринфа (Le Siege de Corinthe) — 1826
- Мойсей і фараон, або Перехід через Червоне море (Moise et Pharaon (Le passage de la Mer Rouge) — 1827 (переробка опери «Мойсей в Єгипті»)
- Граф Орі (Le Comte Ory) — 1828
- Вільгельм Телль (Guillaume Tell) — 1829
Інші вокальні твори
- «Stabat mater» (1832, 2-а ред. 1841);
- «Маленька урочиста меса» (1863);
- понад 20 інших духовних творів;
- близько 16 кантат;
- гімни, хори; пісні, арії, дуети, тріо; етюди, вправи, каденції.
Інструментальна музика
- 6 сонат для стр. (бл. 1804);
- 3 симфонії;
- інші п'єси для оркестру і камерно-інструментальні твори;
- п'єси для духового оркестру;
Вшанування пам'яті
У місті Кривий Ріг є вулиця Россіні[].
Див. також
- 8181 Россіні — астероїд, якого назвали на честь композитора.
Примітки
- http://gallica.bnf.fr/ark:/12148/bpt6k6547447g/f190
- Chevalier H. Biographie de Mme Anna de La Grange — Montréal: Senecal et Daniel, 1856. — P. 57. —
- Budden, 1973, с. 12.
- Rosselli, 1991, с. 22.
- Gossett, 2001, § 2. First period 1810–1813.
- Gossett, 2001, Works.
- Osborne, 2002b.
- Osborne, 2002c.
- Hughes, 1956, с. 74.
- Gossett, 2001, § 3. From 'Tancredi' to 'La gazza ladra'.
- Taruskin, 2010, с. 20—21.
- Rosselli, 1991, с. 68.
- Taruskin, 2010, с. 27—28.
- Taruskin, 2010, с. 28.
- On its notoriety, Rossini wrote of himself self-mockingly in a letter of 1865 to his publisher Ricordi as "the author of the too-famous cavatina 'Di tanti palpiti.' " Another clue to its familiarity with 19th century audiences is that made fun of the aria with a deliberate quote from it in the Tailor's Chorus in (1868).
- Taruskin, 2010, с. 33.
- Robinson, 1980, с. 560.
- Taruskin, 2010, с. 25.
- Gossett, 1971, с. 328.
- опера семісеріа
- Lutz D. Schmadel. Dictionary of Minor Planet Names. — 5-th Edition. — Berlin, Heidelberg : Springer-Verlag, 2003. — 992 (XVI) с. — . (англ.)
Література та джерела
- Россіні [ 24 травня 2017 у Wayback Machine.] / УРЕ
- VIVA ROSSINI / Аделіна Єфіменко // Укр. театр: наук.-попул. журн. з питань театр. мистец. — Київ: ПП «Вид-во Аврора Прінт», 2008. — № 6. — 32-35.
- Відомий і невідомий Россіні на фестивалі у Пезаро / Марина Черкашина-Губаренко // Музика: наук.-попул. журн. з питань муз. культури / М-во культури і туризму України, Нац. спілка комп. України, Нац. Всеукр. муз. спілка. — 60-63.
- Джоаккино Россини: жизнь и творчество / Л. С. Синявер. — М. : Музыка, 1964. — 192 с.
- Джоаккино Россини: современные аспекты исследования творческого наследия / Под ред. М.Черкашиной. — Киев, 1993. (рос.)
- Жанрово-стильові моделі італійської комічної опери у ранній творчості Джоаккіно Россіні: автореферат дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата мистецтвознавства / Анастасія Вікторівна Молибога ; Міністерство культури України, Національна музична академія України імені П. І. Чайковського. — Київ: [б.в.], 2016. — 18 с.
- Історія вокального мистецтва / Гнидь Б. П. — К.: НМАУ, 1997—320 с. (читати он-лайн)
- Перша опера-seria Джоаккіно Россіні «Кір у Вавілоні, або Падіння Бальдасаре» / Молибога А. В. // Часопис Нац. муз. акад. України ім. П. І. Чайковського: наук. журн. — Київ, 2013. — № 3. — 63-69.
- Россини / Арнальдо Фраккароли. — М. : Молодая гвардия, 1987. — 352 с.
- Россини Дж. Избранные письма. Высказывания. Воспоминания : пер. с итал., фр. и нем. / ред.-сост. Е. Ф. Бронфин. — Л. : Музыка, 1968. — 232 с. (рос.)
Посилання
- Россіні Джоаккіно-Антоніо // Шевченківська енциклопедія : у 6 т. / Гол. ред. М. Г. Жулинський. — Київ : Ін-т літератури ім. Т. Г. Шевченка, 2015. — Т. 5 : Пе—С. — С. 566.
- С. Пирогов.«Попелюшка» від Россіні [ 23 липня 2018 у Wayback Machine.] // Україна молода, 26.06.2010
- http://maysterni.com/publication.php?id=146628 [ 26 червня 2020 у Wayback Machine.]
- http://maysterni.com/publication.php?id=96503 [ 23 березня 2016 у Wayback Machine.]
- http://maysterni.com/publication.php?id=142868 [ 1 грудня 2019 у Wayback Machine.]
- http://maysterni.com/publication.php?id=142662 [ 29 листопада 2019 у Wayback Machine.]
- http://maysterni.com/publication.php?id=142865 [ 1 грудня 2019 у Wayback Machine.]
- http://maysterni.com/publication.php?id=95844 [ 15 березня 2016 у Wayback Machine.]
- http://maysterni.com/publication.php?id=142981 [ 27 січня 2020 у Wayback Machine.]
- http://maysterni.com/publication.php?id=123817 [ 20 березня 2017 у Wayback Machine.]
- http://maysterni.com/publication.php?id=150207 [ 20 квітня 2021 у Wayback Machine.]
- http://maysterni.com/publication.php?id=142866 [ 1 грудня 2019 у Wayback Machine.]
- http://maysterni.com/publication.php?id=142867 [ 1 грудня 2019 у Wayback Machine.]
- http://maysterni.com/publication.php?id=142982 [ 27 січня 2020 у Wayback Machine.]
- Дж. Россіні(рос.)
- (рос.)
- В мире оперы. Дж. Россини [ 2 лютого 2007 у Wayback Machine.](рос.)
- О. Дюма. Обід у Россіні, або Два студенти з Болоньї (укр.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Rossini Dzhoaki no Anto nio Rossi ni ital Gioachino Antonio Rossini 29 lyutogo 1792 Pezaro 13 listopada 1868 Parizh Franciya italijskij kompozitor avtor dekilkoh desyatkiv oper Dzhoakino RossiniGioachino RossiniZobrazhennyaOsnovna informaciyaPovne im ya ital Gioachino Antonio RossiniData narodzhennya 29 lyutogo 1792 1792 02 29 Misce narodzhennya PezaroData smerti 13 listopada 1868 1868 11 13 76 rokiv Misce smerti Parizh FranciyaPrichina smerti kolorektalnij rakPohovannya Santa Kroche 1 Per Lashez i dRoki aktivnosti z 1810Gromadyanstvo ItaliyaProfesiya kompozitorOsvita dVchiteli Stanislao MatteyiVidomi uchni Alboni Mariyetta Adolf Nurri i d 2 Instrumenti violonchelZhanri opera kantata i klasichna muzikaNagorodi Velikij oficer ordena Pochesnogo legionuOrden Pochesnogo legionu Orden Pour le Merite Prussiya Orden Za zaslugi Avtograf Fajli u Vikishovishi Vin zumiv vdihnuti nove zhittya v tradicijni dlya Italiyi vidi operi komichnu bufa i serjoznu seria Osoblivo yaskravo talant Rossini rozkrivsya v oblasti operi bufa Realistichnist zhittyevih zamalovok vluchnist u zobrazhenni harakteriv strimkist diyi melodijne bagatstvo j bliskucha dotepnist zabezpechili jogo dobutkam velicheznu populyarnist Kompozitor tvoriv v epohu zrostayuchoyi suspilnoyi aktivnosti narodu Italiyi pidjomu borotbi za nezalezhnist U jogo diyevo optimistichnomu demokratichnomu za duhom mistectvi suchasniki vidchuvali golos svogo burhlivogo chasu bachili virazhennya italijskogo nacionalnogo harakteru Period intensivnoyi tvorchosti Rossini trivav usogo blizko dvadcyati rokiv Za cej chas vin stvoriv ponad tridcyat oper bagato z yakih za korotkij period postavleni v usih stolichnih teatrah Yevropi prinesli avtorovi vsesvitnyu slavu ZhittyepisDzhoakino Rossini fotografiya Rossini narodivsya 29 lyutogo 1792 roku v italijskomu mistechku Pezaro Jogo batkami buli muzikanti batko valtornist i trubach mati spivachka Z ditinstva Dzhoakkino navchavsya spivu gri na klavesini ital chembalo j skripci a takozh teoriyi muziki Mayuchi garnij golos spivav u cerkovnih horah vistupav yak akompaniator i dirigent horu v opernih teatrah Z 1806 po 1810 rik navchavsya muziki v Bolonskomu muzichnomu liceyi de jogo vikladachami buli zokrema V Kavedanyi violonchel i S Matteyi kontrapunkt Z 1806 roku Rossini chlen Bolonskoyi filarmonichnoyi akademiyi Pershu operu Veksel na shlyub takozh Shlyubnij veksel napisav u 1810 roci U nastupni roki regulyarno stvoryuvav operi dlya teatriv Veneciyi j Milana 1821 roku Rossini odruzhivsya zi spivachkoyu Izabelloyu Kolbran U 1823 roci na zaproshennya direktora Londonskogo korolivskogo teatru kompozitor priyihav do Velikoyi Britaniyi de jomu za p yatimisyachnu robotu viplatili gonorar u 7000 funtiv sterlingiv U 1824 roci Rossini obijnyav posadu direktora Italijskogo teatru v Parizhi U 1829 roci Rossini povernuvsya do Bolonyi U listopadi 1830 roku znovu priyihav u Parizh Z 1836 po 1855 rik zhiv u Bolonyi de keruvav Bolonskim muzichnim liceyem a takozh meshkav u Florenciyi U 1845 roci pomerla persha druzhina kompozitora z yakoyu vin formalno rozluchivsya she u 1837 roci U 1847 roci Rossini odruzhivsya z Olimpiyeyu Pelissye U 1855 roci znovu oselivsya v Parizhi zrobivshi svij budinok odnim iz najmodnishih muzichnih saloniv Najzagadkovishim u biografiyi Rossini ye toj fakt sho majzhe vsi svoyi operi kompozitor napisav uprodovzh 20 rokiv todi yak ostanni 40 rokiv svogo zhittya majzhe ne pisav muziki za vinyatkom kilkoh duhovnih tvoriv u tomu chisli Stabat Mater gimn prisvyachenij Divi Mariyi 1832 rik romansiv ta fortepiannih p yes Rossini pomer 13 listopada 1868 roku v mistechku Passi bilya Parizha 1887 roku prah kompozitora perevezli do Florenciyi Risi stilyuDzhoakino Rossini sharzh Pismennik Dzhulian Badden analizuyuchi opernu tvorchist Rossini vvazhav sho v osnovi jogo uvertyur arij ta ansambliv lezhat pevni formuli yaki vin nazivav Kodeksom Rossini za analogiyeyu z Kodeksom Napoleona Pri comu i zagalom vvazhav sho v muzici Rossini chuti novih vijskovih yakostej ataki shumu ta shvidkosti Na vidminu vid avtoriv operi seria XVIII stolittya sho obirali klasichni libreto zokrema Metastazio Dzh Rossini obirav syuzheti vlastivi eposi romantizmu z istoriyami yaki vimagali silnishih harakteristik i shvidshoyi diyi Formulnij pidhid zumovlenij nadzvichajnoyu intensivnistyu roboti na pochatku kar yeri protyagom semi rokiv 1812 1819 vin napisav 27 oper chasto v nadzvichajno korotkij termin Dlya La Cenerentola 1817 napriklad u nogo bulo trohi bilshe troh tizhniv shob napisati muziku do prem yeri Taka intensivnist prizvodila do togo sho kompozitor chasto perenosiv vdalu uvertyuru do nastupnih oper tak uvertyura do La Pietra del paragone piznishe bula vikoristana dlya opera seria Tancredi 1813 a u zvorotnomu napryamku uvertyura do Aureliano v Palmiri 1813 zakinchuvalasya i sogodni vidoma yak uvertyura do komediyi Il barbiere di Siviglia Sevilskij cirulnik Vin takozh shiroko vikoristovuvav ariyi ta inshi fragmenti v piznishih tvorah Spajk G yuz zaznachaye sho z 26 nomeriv Eduardo ta Kristina stvorenih u Veneciyi v 1817 roci 19 buli vzyati z poperednih robit Vidtak koli vidavec Dzhovanni Rikordi vipustiv povne vidannya jogo tvoriv u 1850 h rokah Rossini visloviv svoyu ogidu Odni j ti sami tvori mozhna bude znajti kilka raziv tomu sho ya vvazhav sho mayu pravo viluchati zi svoyih fiasko ti chastini yaki zdavalisya najkrashimi shob vryatuvati yih vid korabelnoyi avariyi Fiasko zdavalosya dobre i mertve a teper divitsya voni yih usih reanimuvali Uvertyuri Filip Gosset zaznachaye sho Rossini z samogo pochatku buv neperevershenim kompozitorom uvertyur Yih strukturu Gossett harakterizuvav tak sonatni chastini bez rozdiliv rozvitku yakim zazvichaj pereduye povilnij vstup z yasnimi melodiyami bujnimi ritmami i prostoyu garmonichnoyu strukturoyu ta kulminaciyeyu na kreshendo Richard Taruskin takozh zaznachaye sho druga tema zazvichaj vikonuyetsya na derev yanih duhovih instrumentah chiya vpiznavanist zakarbovuyetsya u sluhovij pam yati i sho bagatstvo ta vinahidlivist jogo povodzhennya z orkestrom navit u cih rannih robotah znamenuye pochatok velikogo rozkvitu orkestrovki dev yatnadcyatogo stolittya Ariyi Fragment ariyi Di tanti palpiti Tancredi Pidhid Rossini do stvorennya arij ta duetiv u stili kavatini stala rozvitkom tradicij arij ta rechitativiv visimnadcyatogo stolittya Za slovami Rosselli v rukah Rossini ariya stala dvigunom dlya vivilnennya emocij Tipova struktura ariyi Rossini vklyuchala lirichnij vstup cantabile i bilsh nasichene bliskuche zavershennya cabaletta Cyu model mozhna adaptuvati riznimi sposobami vidpovidno do syuzhetu na vidminu vid struktur harakternih ariyam XVIII storichchya sho prizvodili do zupinki diyi vnaslidok vikonannya neobhidnih povtoriv ariyi da kapo Napriklad voni mozhut peremezhovuvatisya komentaryami inshih personazhiv konvenciya vidoma yak pertichini abo hor mozhe vtruchatisya mizh kantabile ta kabaletoyu shob emocijno pidnesti solista Taki rozrobki ne buli vlasnim vinahodom Rossini prote vin dosyag neabiyakoyi majsternosti v yih stvorenni Prikladom takih arij ye kavatina Di tanti palpiti z Tankredi yaku i Taruskin i Gossett sered inshih vidilyayut yak transformuyuchu najvidomishu ariyu Rossini yaku koli nebud napisav z melodiyeyu yaka zdayetsya peredaye melodijnu krasu ta nevinnist harakterni dlya italijskoyi operi Obidva avtori vkazuyut na tipovij prijom uniknennya ochikuvanoyi kadenciyi zamist yakoyi vidbuvayetsya raptovij perehid v inshu tonalnist div priklad Taruskin zauvazhuye neyavnij kalambur oskilki slova govoryat pro povernennya ale muzika ruhayetsya v novomu napryamku Gosset zaznachaye sho kabaletnij stil Rossina spraviv vpliv na tvorchist italijskih kompozitoriv zokrema na operu Ayidi Dzhuzeppe Verdi 1871 Struktura Afisha vistavi Tankredi u Ferrari 1813 rik Taka strukturna integraciya form vokalnoyi muziki z dramatichnim rozvitkom operi oznachala kardinalnij vidhid vid pervinnosti ariyi yak ce bulo za chasiv Metastazio u tvorah Rossini solni ariyi postupovo zajmayut menshu chastku oper na korist duetiv takozh zazvichaj u formati kantabile kabaleta ta ansambliv Naprikinci XVIII stolittya tvorci operi buffa dedali bilshe rozvivali dramatichnu integraciyu finaliv kozhnoyi diyi Finali pochali rozpovsyudzhuvatisya nazad zajmayuchi vse bilshu chastinu diyi vibudovuyuchis po formi u bezperervnu seriyu rozdiliv z rozvinenim orkestrovim suprovodom kozhen zi svoyimi vlasnimi harakteristikami shvidkosti ta stilyu sho rozvivayutsya do guchnoyi ta energijnoyi finalnoyi scena U komichnih operah Rossini doviv cyu tehniku do svogo piku ta rozshiriv yiyi diapazon daleko za mezhi svoyih poperednikiv Pro final pershogo aktu L italiana in Algeri Taruskin pishe sho ce najbilsh koncentrovana doza Rossini yaka tilki isnuye Tehnika naskriznih dinamichnih finaliv Rossini mala velike znachennya dlya rozvitku opera seria Gossett analizuyuchi final pershoyi diyi Tankredi viznachaye taki yiyi elementi kontrastnu poslidovnist dinamichnih i statichnih epizodiv zavershalna statichna chastina u formi kabaletti v yakij berut uchast ta ob yednuyutsya v zaklyuchnih kadenciyah usi personazhi Gosset stverdzhuye sho pochinayuchi z Tankredi naskrizni finali stayut harakternimi dlya vsih oper Rossini ta jogo suchasnikiv Operi Rossini vidznachayutsya shirokim zmistovnim ta emocijnim spektrom Rossini dosyag chimalogo komichnogo rezultatu u Sevilskomu ciryulniku 1816 rik Ale i v serjoznomu zhanri Rossini syagnuv neperevershenoyi doskonalosti j glibini vid neodnoridnoyi ale palkoyi j nostalgijnoyi Divi ozera 1819 rik do tragediyi Semiramida 1823 rik ta sakralnoyi monumentalnosti Mojsej i faraon abo Perehid cherez Chervone more 1827 rik i nareshti do ostannoyi operi kompozitora Vilgelm Tell 1829 rik Tvorchij dorobokOperi Shlyubnij veksel ital La cambiale di matrimonio 1810 Divne neporozuminnya L equivoco stravagante 1811 Demetrij i Polibij Demetrio e Polibio 1812 Shaslivij obman L inganno felice 1812 Kir u Vaviloni abo Padinnya Valtasara Ciro in Babilonia La caduta di Baldassare 1812 Shovkovi shodi La scala di seta 1812 Kresalo La pietra del paragone 1812 Vipadok robit kradiyem abo Splutana valiza L occasione fa il ladro Il cambio della valigia 1812 Sinjor Bruskino abo Vipadkovij sin Il signor Bruschino ossia Il figlio per azzardo 1813 Tankred Tancredi 1813 Italijka v Alzhiri L italiana in Algeri 1813 Avrelian u Palmiri Aureliano in Palmira 1813 Turok v Italiyi Il turco in Italia 1814 Sigizmund Sigismondo 1814 Yelizaveta Anglijska Elisabetta regina d Inghilterra 1815 Torvald i Dorliska Torvaldo e Dorliska 1815 Sevilskij cirulnik Almaviva abo Daremna obachnist Almaviva ossia L inutile precauzione Il Barbiere di Siviglia 1816 Gazeta La gazzetta Il matrimonio per concorso 1816 Otello abo Venecijskij mavr Otello o Il moro di Venezia 1816 Popelyushka abo Triumf dobroti La Cenerentola ossia La bonta in trionfo 1817 Soroka zlodijka La gazza ladra 1817 Armida Armida 1817 Adelayida Burgundska abo Otto korol Italiyi Adelaide di Borgogna or Ottone re d Italia 1817 Mojsej u Yegipti Mose in Egitto 1818 Adina abo Kalif Bagdadskij Adina or Il califfo di Bagdad 1818 Richchardo i Dzorayida Ricciardo e Zoraide 1818 Germiona Ermione 1819 Eduard i Kristina Eduardo e Cristina 1819 Diva ozera La donna del lago 1819 B yanka i Falyero Rada troh Bianca e Falliero Il consiglio dei tre 1819 Magomet Drugij Maometto secondo 1820 Matilda di Shabran abo Krasa i Zalizne Serce Matilde di Shabran or Bellezza e Cuor di Ferro 1821 Zelmira Zelmira 1822 Semiramida Semiramide 1823 Podorozh do Rejmsa Il viaggio a Reims L albergo del giglio d oro 1825 Obloga Korinfa Le Siege de Corinthe 1826 Mojsej i faraon abo Perehid cherez Chervone more Moise et Pharaon Le passage de la Mer Rouge 1827 pererobka operi Mojsej v Yegipti Graf Ori Le Comte Ory 1828 Vilgelm Tell Guillaume Tell 1829Inshi vokalni tvori Stabat mater 1832 2 a red 1841 Malenka urochista mesa 1863 ponad 20 inshih duhovnih tvoriv blizko 16 kantat gimni hori pisni ariyi dueti trio etyudi vpravi kadenciyi Instrumentalna muzika 6 sonat dlya str bl 1804 3 simfoniyi inshi p yesi dlya orkestru i kamerno instrumentalni tvori p yesi dlya duhovogo orkestru Vshanuvannya pam yatiU misti Krivij Rig ye vulicya Rossini dzherelo Div takozh8181 Rossini asteroyid yakogo nazvali na chest kompozitora Primitkihttp gallica bnf fr ark 12148 bpt6k6547447g f190 Chevalier H Biographie de Mme Anna de La Grange Montreal Senecal et Daniel 1856 P 57 ISBN 0 6652 8505 1 d Track Q3130476d Track Q98829557d Track Q340d Track Q98829529 Budden 1973 s 12 Rosselli 1991 s 22 Gossett 2001 2 First period 1810 1813 Gossett 2001 Works Osborne 2002b Osborne 2002c Hughes 1956 s 74 Gossett 2001 3 From Tancredi to La gazza ladra Taruskin 2010 s 20 21 Rosselli 1991 s 68 Taruskin 2010 s 27 28 Taruskin 2010 s 28 On its notoriety Rossini wrote of himself self mockingly in a letter of 1865 to his publisher Ricordi as the author of the too famous cavatina Di tanti palpiti Another clue to its familiarity with 19th century audiences is that made fun of the aria with a deliberate quote from it in the Tailor s Chorus in 1868 Taruskin 2010 s 33 Robinson 1980 s 560 Taruskin 2010 s 25 Gossett 1971 s 328 opera semiseria Lutz D Schmadel Dictionary of Minor Planet Names 5 th Edition Berlin Heidelberg Springer Verlag 2003 992 XVI s ISBN 3 540 00238 3 angl Literatura ta dzherelaRossini 24 travnya 2017 u Wayback Machine URE VIVA ROSSINI Adelina Yefimenko Ukr teatr nauk popul zhurn z pitan teatr mistec Kiyiv PP Vid vo Avrora Print 2008 6 32 35 Vidomij i nevidomij Rossini na festivali u Pezaro Marina Cherkashina Gubarenko Muzika nauk popul zhurn z pitan muz kulturi M vo kulturi i turizmu Ukrayini Nac spilka komp Ukrayini Nac Vseukr muz spilka 60 63 Dzhoakkino Rossini zhizn i tvorchestvo L S Sinyaver M Muzyka 1964 192 s Dzhoakkino Rossini sovremennye aspekty issledovaniya tvorcheskogo naslediya Pod red M Cherkashinoj Kiev 1993 ros Zhanrovo stilovi modeli italijskoyi komichnoyi operi u rannij tvorchosti Dzhoakkino Rossini avtoreferat disertaciyi na zdobuttya naukovogo stupenya kandidata mistectvoznavstva Anastasiya Viktorivna Moliboga Ministerstvo kulturi Ukrayini Nacionalna muzichna akademiya Ukrayini imeni P I Chajkovskogo Kiyiv b v 2016 18 s Istoriya vokalnogo mistectva Gnid B P K NMAU 1997 320 s chitati on lajn Persha opera seria Dzhoakkino Rossini Kir u Vaviloni abo Padinnya Baldasare Moliboga A V Chasopis Nac muz akad Ukrayini im P I Chajkovskogo nauk zhurn Kiyiv 2013 3 63 69 Rossini Arnaldo Frakkaroli M Molodaya gvardiya 1987 352 s Rossini Dzh Izbrannye pisma Vyskazyvaniya Vospominaniya per s ital fr i nem red sost E F Bronfin L Muzyka 1968 232 s ros PosilannyaRossini Dzhoakkino Antonio Shevchenkivska enciklopediya u 6 t Gol red M G Zhulinskij Kiyiv In t literaturi im T G Shevchenka 2015 T 5 Pe S S 566 S Pirogov Popelyushka vid Rossini 23 lipnya 2018 u Wayback Machine Ukrayina moloda 26 06 2010 http maysterni com publication php id 146628 26 chervnya 2020 u Wayback Machine http maysterni com publication php id 96503 23 bereznya 2016 u Wayback Machine http maysterni com publication php id 142868 1 grudnya 2019 u Wayback Machine http maysterni com publication php id 142662 29 listopada 2019 u Wayback Machine http maysterni com publication php id 142865 1 grudnya 2019 u Wayback Machine http maysterni com publication php id 95844 15 bereznya 2016 u Wayback Machine http maysterni com publication php id 142981 27 sichnya 2020 u Wayback Machine http maysterni com publication php id 123817 20 bereznya 2017 u Wayback Machine http maysterni com publication php id 150207 20 kvitnya 2021 u Wayback Machine http maysterni com publication php id 142866 1 grudnya 2019 u Wayback Machine http maysterni com publication php id 142867 1 grudnya 2019 u Wayback Machine http maysterni com publication php id 142982 27 sichnya 2020 u Wayback Machine Dzh Rossini ros ros V mire opery Dzh Rossini 2 lyutogo 2007 u Wayback Machine ros O Dyuma Obid u Rossini abo Dva studenti z Bolonyi ukr