Воли́нська траге́дія (у польській історіографії пол. Rzeź wołyńska, «Волинська різанина») — обопільні етнічні чистки конфліктуючого польського та українського населення, здійснені Українською Повстанською Армією, що підпорядковувалися ОУН (б), військовими відділами ОУН (м) та польською Армією Крайовою за участю польських батальйонів шуцманшафту (107, 202), радянських партизанів та українського і польського цивільного населення у 1943 році під час Другої світової війни на Волині. Частина польсько-українського протистояння у Другій світовій війні, або, за Володимиром В'ятровичем, «Другої польсько-української війни». У ширшому сенсі, складова багатовікового українсько-польського протистояння на західноукраїнських землях — Волині, Галичині, Холмщині, Підляшші, Надсянні, Лемківщині.
Волинська трагедія | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Друга світова війна | |||||||
![]() мапа Волині | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
![]() ![]() ![]() | ![]() ![]() ![]() | ||||||
Командувачі | |||||||
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Метою дій українських націоналістів на Волині було насамперед бажання перешкодити майбутнім претензіям польського уряду на ці землі (так, як це сталося після завершення Першої світової війни). Керівництво УПА розглядало польське населення як потенційну опору для Німеччини та СРСР. На початок літа 1943 року сили УПА на Волині становили, за різними даними, від 3 до 5 тисяч бійців, а наприкінці року досягли 8—12 тисяч. За даними документального обліку командира УПА «Клима Савура» (Дмитра Клячківського), на січень-лютий 1944 року УПА налічувала 6920 осіб. Натомість польські партизанські відділи в регіоні нараховували лише 1300 вояків, ще близько 3600 озброєних осіб діяли в базах самооборони. Польська шуц-поліція на службі в нацистів, що брала участь у «пацифікаціях» українських сіл, становила приблизно 2000 осіб, 202-й батальйон шуцманшафту польської «гранатової» поліції, який прибув із Генерального губернаторства, налічував — 360 осіб.
У традиційній польській історіографії тенденційно сприймається як етнічна чистка виключно польського населення; в українській — як «дія у відповідь» на звірства поляків щодо українських цивільних. Цю тему значно більше досліджували польські історики, які займаються нею від часу закінчення Другої світової війни. Для праць польських істориків характерна тенденція перебільшувати польські жертви шляхом зарахування до числа жертв поляків, які сховалися чи втекли від різанини, та применшувати кількість українських жертв, зараховуючи загиблих українців від рук поляків як поляків, що загинули від рук українців, включати до числа польських жертв інших людей частково навіть не польської національності, які загинули за геть інших обставин і які не мали стосунку до Волинської трагедії. Українські історики переважно почали досліджувати цю тему після проголошення Україною незалежності, а активізація досліджень відбулася після Революції гідності, оскільки в 2015 році були розсекречені архіви колишніх репресивних органів СРСР до 1991 року, які зберігалися у фондах на території України.
Причини
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2Tnk4M05TOGxSREFsT1VRbFJEQWxRakFsUkRFbE9EWWxSREVsT1RZbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrUWxSREFsUWpBbFJEQWxRa0lsUkRFbE9FTWxSREFsUWtRbFJEQWxRa1VsUkRFbE9ERWxSREVsT0RJbFJERWxPVFpmSlVRd0pUbEdKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpDSlVReEpUaERKVVF4SlRnNUpVUXhKVGsyWHlVeU9ERTVNemNsTWprdWFuQm5Mek14TUhCNExTVkVNQ1U1UkNWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNE5pVkVNU1U1TmlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNRaVZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1TVkVNU1U0TWlWRU1TVTVObDhsUkRBbE9VWWxSREFsUWtVbFJEQWxRa0lsUkRFbE9FTWxSREVsT0RrbFJERWxPVFpmSlRJNE1Ua3pOeVV5T1M1cWNHYz0uanBn.jpg)
Перша світова війна
Ще в ході Першої світової війни, коли після поразки Російської імперії у війні Центральні держави погодили передачу Холмщини та Підляшшя до складу УНР, це викликало лють польських шовіністів та спричинило масове дезертирство Польських легіонів, які воювали в їхньому складі. Зокрема, 15 лютого 1918 року Юзеф Галлер поставив під сумнів підсумки Берестейського мирного договору, які зменшували шанси на створення незалежної Польщі. Разом з [en] та рештою польських вояків він [en] і приєднався до польських військ у Російській імперії. Він отримав посаду командира новосформованої польської [en].
Надалі, зробивши ставку на співпрацю з росіянами й долучившись до створення Польських корпусів у складі Російської імператорської армії, польські вояки відзначилися грабунками й вбивствами українських та білоруських селян на хвилі загальної деградації російської армії й погіршення їхнього забезпечення. Також вони відзначилися в єврейських погромах на цих територіях у 1918 році.
Загострення відносин у 1920—1930-ті роки
Загострення польсько-українського конфлікту в першій половині XX століття було пов'язане з національною ситуацією у Другій Польській Республіці. Паризька мирна конференція 1919 року дозволила Польщі окупувати Галичину, а Ризький мирний договір 1921 року закріпив приєднання Галичини до Польщі всупереч волі українського визвольного руху, який прагнув незалежності.
Нова Польська держава, надто за часів правління Юзефа Пілсудського, набрала форми авторитаризму. Польський уряд розглядав Галичину та Волинь як давні польські землі, тож намагався збільшити тут свій вплив. Для цього відбувалася колонізація (осадництво — переселення поляків на Волинь на землі, що були відібрані в місцевих українців, дискримінаційний розподіл сільськогосподарської землі на користь польських осадників), пацифікація (репресії проти соціально активного українського населення), обмеження українців у правах на освіту та радикальна її (полонізація), руйнування українських храмів (особливо на Холмщині). Польський режим Пілсудського створив концентраційний табір Береза-Картузька та Білі Сарни для політичних опонентів. Це спричинило радикалізацію польсько-українських відносин, і зокрема знайшло відповідь у терористичній діяльності ОУН у 1930-х. Кульмінацією стало вбивство українськими націоналістами міністра внутрішніх справ Польщі Броніслава Перацького в 1934 році. ОУН змогла набути чимало прихильників на окупованій Польщею Західній Україні через антиукраїнську шовіністичну політику польської влади.
Історик Ігор Ільюшин знайшов у польських архівах документ про існування урядових планів, метою яких було звільнення "південно-східних кресів" (Волині та Галичини) Польщі від української присутності. Також він знайшов у польських архівах документ щодо плану виселення, а можливо, навіть і часткового фізичного знищення українців на західноукраїнських землях.
Поляки допомагали Угорщині окупувати Карпатську Україну в березні 1939, відправивши в Закарпаття через свій південний кордон диверсійні загони. Бійців «Карпатської Січі» (збройне формування, що захищало край), особливо уродженців Галичини, що потрапили в полон полякам, часто розстрілювали на місці без суду і слідства.
Крах Польщі у вересні 1939 року тимчасово відсунув польське питання в політиці ОУН на другий план. Єдиною перешкодою на шляху до створення незалежної української держави був СРСР, тому поляки з «окупантів» перетворилися на «ворожу» нацменшину.
На початку Другої світової війни розбиті блукаючі частини Війська польського та Корпусу охорони пограниччя (КОП) спорадично нападали на нелояльні до польської влади українські села.
Ситуація на Волині наприкінці 1942 року
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5rTDB4cGNHNXBhMmxmYldGemMyRmpjbVV1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFV4cGNHNXBhMmxmYldGemMyRmpjbVV1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
На початку Другої світової війни в Західній Україні сформувалися організаційні структури польського підпілля, головною метою якого було відновлення незалежної Польської держави в її довоєнних кордонах. Підпілля підпорядковувалося польському уряду у вигнанні в Лондоні. Однак напередодні німецько-радянської війни в результаті протидії радянських органів держбезпеки, діяльність польського військового підпілля була практично паралізована. Галицька мережа найчисленнішої польської військової організації, Союзу збройної боротьби (Zwiazek Walki Zbrojnej) знищена, основні функціонери заарештовані. Відновлення польського організованого підпілля сталося після захоплення Західної України Німеччиною. Діяльність польських підпільників з їхніми збройними формуваннями була однією з причин створення загонів УПА.
Наприкінці 1942 року Провід ОУН(б) виступав проти масового розвитку партизанського руху, зокрема проти масштабних дій щодо польського населення. Про це є багато свідчень, зокрема звернення керівників ОУН(б) до своїх соратників восени 1942, інструкція провідника ОУН(б) на Волині Дмитра Клячківського (він же «Охрім» або «Клим Савур») 1942 року, рішення конференції ОУН на початку грудня 1942 p. у Львові.
З метою контролю за «дикою партизанкою» на Волинь направили пор. Василя Івахіва. 15 лютого 1943 p. у селі Піддубцях Луцького повіту Івахів провів нараду Волинської ОУН, на якій погоджено збільшити кількість партизанських відділів. Водночас Івахів наказував підвладним, аби ті не афішували своєї діяльності, зокрема заявивши: «Централя переконана у тому, що час для збройного виступу ще не настав».
Одним із найбільш спірних історичних питань цього періоду є етнічні чистки українського населення з боку поляків на Закерзонні (на Холмщині та Люблінщині). Суперечливість полягає в різному трактуванні часу цих подій — чи передували вони акціям на Волині, чи відбулися вже після їхнього початку.
Безпосередні передумови конфлікту
17—23 лютого 1943 p. у селі Теребежі неподалік Олеська відбулася III Конференція ОУН, на якій виконувача обов'язків провідника ОУН Миколу Лебедя змістили, а його місце зайняв тріумвірат у складі Зиновія Матли, Дмитра Маївського та Романа Шухевича (останній був головним серед них). Як і попередня, ця конференція не стосувалася польського питання.
На цей час всередині ОУН(б) виник поділ на волинян і галичан, чиї погляди на подальшу діяльність були різними. Початок активних дій відбувся без узгодження з Проводом та всупереч постанові конференції. Найімовірніше, рішення Клячківського про початок широкомасштабної партизанської боротьби та ведення антипольської акції було пов'язане з дезертирством кількох тисяч українських поліціантів, що приєдналася до українських партизанів, тим самим збільшивши їхні сили. Точно невідомо, що до цього спричинило, проте є підстави вважати, що це сталося через втручання в ситуацію радянських партизанів. Зокрема, у звіті командира радянської партизанської бригади спеціального призначення полковника Антона Бринського, який був підпорядкований військовій розвідці Червоної армії, написане, що йому вдалося встановити контакти з українськими партизанами й він вирішив штовхнути їх на боротьбу з німцями: «Шляхом провокації мені вдалося довести в чотирьох районах до того, що німці почали арештовувати поліціантів і їх розстрілювати. Тоді поліціанти втекли в ліс […]. Це призвело на Волині до вибуху повстання проти німців». Бринський також визнавав, що радянські партизани розраховували, що дезертири з поліції прийдуть до них, однак ті пішли до УПА.
Крім того, на користь цієї версії свідчить польський рапорт:
![]() | … слід […] припускати, що в рядах української поліції діє радянська провокація. Передусім сам вибух повстання не був синхронний із жодними воєнними подіями на сході чи на заході Європи, тому діяльність збунтованої української поліції на Волині мала характер хаотичної й бандитської акції, яка могла спричинитися до анархізації життя на позафронтовій території та принести насамперед користь більшовикам. Бандерівці, як і мельниківці, відповідно до програми ОУН прямували зорганізувати ідейно віддані їм збройні сили [...], але весна 1943 p. не давала жодних підстав припускати, що саме тоді, враховуючи українські інтереси, настав час для збройного виступу. Здається, що радянська провокація використала фермент у рядах ОУН, ненависть членів цієї організації до поляків і вороже ставлення бандерівських чинників до німецьких чинників на Волині та у Східній Малопольщі, прискорюючи, з огляду на політичні та військові радянські інтереси, початок заворушень. | ![]() |
Хроніка подій
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkxTDBKbGNtVjZiM2RwWTJGZmJXRnNZVjlqYldWdWRHRnllak11YW5Cbkx6TXdNSEI0TFVKbGNtVjZiM2RwWTJGZmJXRnNZVjlqYldWdWRHRnllak11YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Дії українців
Після того, як поліціанти-дезертири приєдналися до українських партизанів, Дмитро Клячківський наважився розпочати активні партизанські дії. Насамперед він задумав заволодіти селами, знищивши всі пункти опертя для німців і комуністів. Для цього він вирішив позбутися всіх небажаних елементів, які становили би для партизанки навіть потенційну загрозу. Зокрема, вирішено ліквідувати всіх комуністів, співпрацівників німців, представників інших українських політичних угруповань, які заперечували керівну роль ОУН(б), християн-пацифістів, що не визнавали збройної боротьби, а також поляків, від яких УПА могла очікувати щонайбільше ворожої нейтральності. Отже, перший удар українських партизанів був спрямований проти польських співробітників гітлерівської адміністрації, що працювали в службах охорони лісів і державних маєтків (ліґеншафтів). Поступово вони поширилися також на польську сільську людність, причому як на колоністів міжвоєнного періоду, так і на давніше польське населення.
Досі невідомо, хто саме ініціював перші антипольські акції, але частина українських і польських істориків наводять свідчення про втягнення в дії першими бульбівців. Так, у лютому 1943 акціями в селах Парослі та Яновій Долині безпосередньо керували поручник Василь Івахів («Сонар») та Іван Литвинчук («Дубовий»), проте неясно, чи діяли вони з власної ініціативи, чи з наказу Клячківського. Відомо, що офіційний наказ Клячківського щодо поляків з'явився не пізніше червня 1943, а про Івана Литвинчука Анатолій Кентій написав, що його вважали одним із головних організаторів антипольських акцій на Волині-Поліссі.
Відповідно до досліджень польських істориків, 29—30 червня завдано чергових ударів по деяких польських селах, а 11 липня дійшло до небаченої доти масової акції проти поляків — майже одночасно атаковано понад 100 польських поселень. Історик Володимир В'ятрович вважає, що цифра 100 знищених польських сіл є значно перебільшеною; перебільшена кількість нападів на польські села стала хибним засновком, з якого зроблено також висновок про масштабну антипольську операцію та масштабну скоординовану акцію 11—12 липня 1943 року. За версією В. В'ятровича, УПА станом на 11 липня не володіла такими значними силами, щоб одночасно могла атакувати аж 100 польських поселень усієї Волині, а в польських документах значиться лише кільканадцять атакованих польських населених пунктів 11—12 липня 1943 року тільки південної частини Володимирського повіту.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkUyTDFadmJIbHVYM1J5WVdkbFpIa3VhbkJuTHpJeU1IQjRMVlp2YkhsdVgzUnlZV2RsWkhrdWFuQm4uanBn.jpg)
З досліджень Е. і В. Семашків випливає, що в липні — серпні 1943 p. на Волині загинуло більше поляків, ніж упродовж попереднього півріччя. Водночас Клячківський видавав накази про поділ здобутої землі та утворення самоуправ. Географічно акції переміщалися зі сходу на захід (у лютому атаковано Сарненський, Костопільський, Рівненський та Здолбунівський повіти, у червні — Дубенський, Кременецький та Луцький повіти, в липні — Горохівський, Володимирський та Ковельський, а наприкінці серпня — Любомльський повіт).
Дії УПА на Волині були несподіваними, тому дезорієнтували соратників у Галичині, що сприйняли події на Волині без ентузіазму (це підтверджують навіть рапорти польської розвідки). Частина бандерівців уважала цю боротьбу передчасною, яка призводить до непотрібного проливання української крові. ОУНСД вважали спалах насильства з боку як поляків, так і українців, провокованим німецькою адміністрацією та гестапо. Згодом на Волині стало зростати незадоволення поставою Галичини, що не пішла на шлях відкритої боротьби.
Пізніше, на III з'їзді ОУН у серпні 1943 року розбіжності в баченні ситуації волинянами та галичанами виявилися очевидними. Зрештою, з'їзд завершився компромісом: учасники відмовилися від ідеї повстання, але вирішили вести боротьбу з комуністами, що мали надійти, а отже, підготувати відповідні запаси озброєння, харчів та боєприпасів. Крім того, протягом з'їзду відбулася дискусія про УПА, під час якої Микола Лебедь і Михайло Степаняк вважали, що УПА скомпрометувала себе бандитськими діями проти польського населення, оскільки ОУН скомпрометувала себе співробітництвом з німцями. Щоправда, в жовтні 1943 Роман Шухевич, що доти був противником волинської ініціативи, провівши інспекцію на Волині, змінив думку про цю тактику. Це стало причиною того, що антипольські дії згодом проведено на Галичині (щоправда, в пом'якшеній формі з меншою кількістю жертв).
У другій половині 1943 року антипольські акції УПА поступово розповсюджуються на територію дистрикту Галичина. Масову антипольську акцію, яка прокотиться всією територією регіону навесні 1944, попередила хвиля окремих убивств починаючи з середини 1943 року. Вибір жертви спочатку визначав його статус у польській громаді. Акції українських повстанців спершу були спрямовані проти польських посадових осіб і держслужбовців окупаційної адміністрації. Цілком можливо, що при нагоді залагоджувалися різні особисті рахунки. Загальна кількість антипольських акцій УПА: серпень 1943 року — 45, вересень — 61, жовтень — 93, листопад — 309, січень — 466. У лютому ж і березні 1944 року терор прийняв характер масових погромів. Загалом у Галичині від рук УПА загинули від 20 до 30 тис. поляків і ще більше 300 тисяч збігли у внутрішні райони Генерал-губернаторства.
Слід зазначити, що чимало мирних українців-волинян противилися цим акціям українських націоналістів. Про це свідчить зокрема «Кресова книга справедливих», видана в Польщі Інститутом національної пам'яті. У ній зібрано спогади поляків про українців, які допомагали їм впродовж Другої світової війни й зокрема в часі Волинської трагедії.
Дії поляків
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek14TDFkdmJIbHVYM3BpY205a2JtbGxYMlZ1TG5CdVp5OHpNVEJ3ZUMxWGIyeDVibDk2WW5KdlpHNXBaVjlsYmk1d2JtYz0ucG5n.png)
Польські дії проти українців активізувалися у відповідь на розширення дій УПА. Найяскравішим прикладом антиукраїнських дій були пацифікаційні акції над українцями, які провадила польська допоміжна поліція, яка перебувала на німецькій службі. Загалом, попри спротив керівництва польського підпілля, до тих підрозділів увійшло близько 1500—2000 осіб. Окрім цього, з Генерального Губернаторства перекинули 202-й поліційний шуцманшафтбатальйон, який складався з поляків, чисельністю 360 осіб. Цей батальйон діяв переважно на теренах Рівненського та Костопільського повітів. На початку 1944 року його розбила Червона армія. У вересні в округу підтягнули також батальйон «шупо» «Остлянд», сформований ще у вересні 1941 року з естонських фольксдойче.
У листопаді 1941 року польські військовики почали здійснювати в Генеральній губернії вбивства українських громадських діячів. Для протидії нападам поляків були створені нечисленні загони української самооборони.
Польська поліція брала участь у численних пацифікаційних акціях в українських селах, про що свідчать багато спогадів із того періоду. У каральних акціях над українцями найчастіше брав участь 202-й шуцманшафтбатальйон. За деякими свідченнями, часто за кожне спалене повстанцями польське село польська поліція знищувала п'ять і деколи навіть більше українських сіл.
Водночас командування Армії Крайової Волинського округу, аби протидіяти УПА, почало створювати власні польські партизанські загони, а також направило офіцерів і рядових бійців кадрового складу АК організовувати в польських поселеннях бази самооборони. Упродовж 1942—1943 р. на території Волині постало кілька десятків таких баз. До найпотужніших з них належали бази в поселеннях Пшебраже (нині с. Гайове Луцького р-ну), Гута Степанська і Стара Гута, Панська Долина, Засмики (нині у складі с. Грушівка Ковельського р-ну), Білин (нині село Володимирського району). З баз самооборони поляки здійснювали напади на українські села.
Почалися каральні акції польських збройних формувань над українським населенням. За спогадами учасників тих акцій, вони стосувалися українських поселень, близьких до знищених польських сіл, оскільки на їх населення падала підозра у співучасті. Напади поляків на українські села почалися задовго до липня 1943 року.
Хоча в наказах польського Проводу підкреслювали, що каральні дії щодо цивільних неприпустимі, проте цих наказів не завжди дотримувалися. Про це свідчить, наприклад, донесення представника уряду у Волинському окрузі Казім'єжа Банаха, який в одному зі своїх рапортів, надісланих до Варшави, звинувачував деякі польські партизанські відділи у сліпому застосуванні терору Дії поляків часто відзначались особливою жорсткістю щодо українського населення.. У січні 1944 р. Армія Крайова сформувала з польських партизанських загонів та колишньої польської поліції [pl] в кількості 6558 вояків для боротьби з УПА і Вермахтом.
Каральні акції провадили також відділи польської комуністичної партизанки. У звітах про акцію у селі Лахвичах навіть ішлося про «вирізування українського населення».
Наприкінці війни польське підпілля здійснювало напади на українські села з метою реалізації акції «Буря».
У 1944 році польські військові загони здійснили низку нападів на українські села Холмщини. У ніч з 9 на 10 березня 1944 року здійснено напад на українські села Сагринь (вбито понад 800 українців), Турковичі, Шиховичі, Пасіки, Малиці, Стрижовець, Ласків та інші, 26 березня — на село Бересть (вбито понад 200 українців), у квітні — на понад 20 сіл, серед яких Новосілки, Кругле, Телятин, Жулиці.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2T0M4NE15OGxSREFsUVRBbFJEQWxRakFsUkRBbFFqUWxSREVsT0VZbFJEQWxRa1FsUkRFbE9ERWxSREVsT0VNbFJEQWxRa0VsUkRFbE9UWmZKVVF3SlVJeUpVUXhKVGsySlVRd0pVSTVKVVF4SlRneEpVUXhKVGhESlVRd0pVSkJKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl5SlVReEpUazJYeVZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDTUY4bFJEQWxRa01sUkRFbE9UWWxSREVsT0RFbFJERWxPRFlsUkRBbFFqVWxSREFsUWpJbFJERWxPVFpmSlVRd0pVSTJKVVF3SlVJNEpVUXhKVGd5SlVRd0pVSTFKVVF3SlVKQ0pVUXhKVGsyWHlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ015VkVNQ1ZDUWlWRU1TVTRSaVZFTUNWQ05DVkVNQ1ZDTUNWRU1TVTRSU1ZFTVNVNE1pVkVNU1U0UTE4bFJERWxPRElsUkRFbE9UWWxSREFsUWtJbFJEQWxRakJmSlVReEpUZ3pKVVF3SlVJeEpVUXdKVUk0SlVReEpUZ3lKVVF3SlVJNEpVUXhKVGcxWHlWRU1TVTRNeVZFTUNWQ1FTVkVNU1U0TUNWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNU55VkVNQ1ZDUkNWRU1TVTROaVZFTVNVNU5pVkVNQ1ZDTWw4bFJERWxPRE5mSlVRd0pUa3lKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVReEpUZzFKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl5SlVRd0pVSTRKVVF3SlVKRUpVUXhKVGsyWHpFNU5EVXVhbkJuTHpJMU1IQjRMWFJvZFcxaWJtRnBiQzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Військові формування поляків продовжували нападати на українські села в 1945 році.
Після формального завершення війни, підпільні формування Армії Крайової продовжували вбивства україніців Холмщини і Підляшшя у співпраці з міліцією нової соціалістичної влади Польської Народної Республіки.
Волинська трагедія в історіографії
Польські історики започаткували студії Волинської трагедії. Саме поляки видали величезну кількість спогадів, започаткували роботу над відновленням імен жертв польського населення на Волині, чи не вперше здійснили систематизацію та типологізацію дослідницької бази у сфері Волинської трагедії. У свою чергу, українська історіографія значно пізніше розпочала займатись дослідженнями вказаної тематики, тож вітчизняні історики у власних студіях протягом довгого часу намагались спиратись на напрацювання польських колег, що призвело до побудови концепцій вітчизняними науковцями, шляхом пошуку контраргументів польським вченим.
Українська історіографія
Одночасно із консолідацією польської думки, протягом останнього десятиліття вітчизняна наука замість продукування навздогінних аргументів, все активніше пропонує власні концепції та інтерпретації волинських подій. Нині офіційні польські формулювання Волинської трагедії підтримуються лише невеликим колом ліберальних істориків.
Серед вітчизняних істориків одним з авторитетних дослідників лишається Володимир Сергійчук. Опонуючи польському колезі Ґжеґожу Мотиці, який стверджує, що відплатні акції на Холмщині в 1943 р. були результатом проведених українськими націоналістами етнічних чисток на Волині того ж року, історик стверджує, що польська спільнота на західноукраїнських землях неодноразово провокувала антиукраїнські акції з боку німецької адміністрації в перші роки війни. Сергійчук вважає за можливе виправдати діяльність українців на Волині, як прагнення корінного етносу до захисту власних прав.
Особливої уваги заслуговує погляд львівського історика Леоніда Зашкільняка, що вбачає причини ескалації українсько-польських відносин в роки Другої світової війни у взаємних звинуваченнях поляків та українців у пособництві окупантам, натомість рішення ОУН про зачистку українських територій від поляків стало останньою краплею, що спричинила взаємні винищення цивільного населення.
Натомість інший український історик Ярослав Дашкевич переконаний, що загострення ситуації на Волині зумовлено небажанням польського еміграційного уряду йти на поступки українському населенню, відмовитись від реалізації проєкту Великої Речі Посполитої. Він наголошує на тому, що конфлікт на західноукраїнських землях насправді був. Це було повстання українського населення проти трьох окупантів. Значні цивільні жертви були наслідком не спрямованих дій керівництва ОУН та УПА, а стихійного характеру цього повстання.
Заслуговує на увагу монографія Володимира В'ятровича «Друга польсько-українська війна. 1942—1947». Історик робить спробу поглянути на українсько-польські відносини у більш широкій хронологічній перспективі, вказуючи на те, що напруження в українсько-польських відносин середини 40-х років насправді було не обмеженою хронологічно акцією, а частиною ширшого українсько-польського протистояння. Проте польські колеги вважають дану концепцію неприйнятною, не визнаючи правомірність існування українського визвольного руху.
Думку В'ятровича поділяє Леонід Зашкільняк, проте із зауваженням, що перший опускає з поля зору період з 1939 по 1941 рр., що є надзвичайно важливим для розуміння глибинних причин наростання напруження українсько-польських відносин.
На думку низки українських істориків, напади на польські селища здійснювали і спецпідрозділи НКВС, одягнені як бійці УПА, головним чином c метою знищення польського підпілля, змушуючи поляків шукати контакти з червоними партизанами, стимулюючи співпрацю з радянською владою, а також ініціюючи напади на українські села, які особливо підтримували УПА або служили їх базами[]. Серед цих підрозділів були ті, в рядах яких входили колишні бійці УПА, які працювали на НКВД. 30 листопада 2007 Служба безпеки України (СБУ) опублікувала архіви про те, що в Західній Україні діяли до 1954 року діяло близько 150 таких спеціальних груп, загальною чисельністю в 1800 чоловік.
Польська історіографія
Польські історики звели дослідження Волинської трагедії на кардинально новий рівень. Науковці сусідньої країни створили надзвичайно сприятливі умови для перетворення мнемоісторії на справді міжгалузеву дисципліну, підготувавши ґрунтовний базис для подальшої розробки подібних питань. Натомість українські історики, попри розвиток вітчизняних студій Волинської трагедії, в дослідженнях історичної пам'яті, вдаються винятково до редукції історичного фактора, нехтують іншими аспектами мнемоісторичних досліджень.
Початком антиукраїнських польських акцій на Холмщині польські історики здебільшого вважають 1942 — початок 1943 років. Польські історики виправдовують масові вбивства українців польськими військовими загонами на Холмщині, називаючи їх відплатою за колабораціонізм і дії українського підпілля.
У польській історіографії виділяють чотири панівні тенденції, що загалом окреслюють основні напрямки в інтерпретації Волинської трагедії. Ці чотири напрямки за Г. Мотикою виділяють такі.
- Традиціоналістична історіографія ( і , Владислав Філяр, Ґжеґож Мазур, Юзеф Туровський) репрезентована переважно членами т. зв. «кресових товариств». Традиціоналісти трактують Волинську трагедію як етнічну чистку, що була здійснена українськими націоналістами супроти польської національної меншини. Вони вимагають засудження дій українських націоналістів під час Другої світової війни як злочинних.
- Ревізіоністична історіографія (Ґжеґож Мотика, Рішард Тожецький і Тадеуш Ольшанський) репрезентована молодим поколінням польських істориків, що намагаються опонувати історикам-традиціоналістам. Ревізіоністи намагаються більш об'єктивно та стримано підходити до оцінок Волинської трагедії, вводячи в науковий обіг нові матеріали з розсекречених архівів спецслужб, сповнюючи студії Волинської трагедії все новим фактичним матеріалом. В останні роки Ґжеґож Мотика все більше схиляється до традиціоналістичної інтерпретації Волинської трагедії.
- Польські історики українського походження (Роман Дрозд, Микола Сивіцький) послідовно наполягають на тому, що Волинська трагедія зумовлена дискримінаційною політикою, що її проводив уряд Другої Речі Посполитої.
- Позанауковий напрямок (Віктор Поліщук, Едвард Прус, Вадим Колєсніченко, Дмитро Табачнік). Представники цього напрямку намагаються довести, що українці цілеспрямовано знищували поляків на Волині. Для історіописання цього напрямку характерне маніпулювання матеріалами з метою викриття т. зв. «свавіль» українських націоналістів..
В. В'ятрович стверджує, що «польська концепція зумисне розглядає Волинь і 1943 рік окремо від решти подій».
Наслідки
Кількість жертв, яку називають дослідники, сильно варіюється. За польськими підрахунками, під час цієї трагедії з польського боку загинуло щонайменше 36 543 — 36 750 осіб (головним чином — польські селяни), з яких понад 19 тисяч — із встановленими прізвищами, а з українського боку — до кількох тисяч осіб. Деякі польські історики називають у два-три рази більше число загиблих поляків. Зокрема польські історики Ева та Владислав Семашко та Ґжеґож Мотика, повторюючи дані істориків Семашків, вказують на кількість 100 тисяч польських жертв на всіх територіях протистояння, включаючи Волинь, хоча в працях істориків Семашків часто зустрічаються фальсифікації, пов'язані з перебільшенням кількості польських жертв та заниженням кількості українських жертв. Крім того, число загиблих поляків піддавалось і продовжує піддаватись маніпуляціям з боку польських істориків та політиків. Раніше навіть називали цифри 500 тисяч та 200 тисяч вбитих поляків, хоча, відповідно до оцінок польського підпілля в 1944 році, на Волині загинуло 15 тисяч поляків. За радянськими оцінками, вони становили 20 тисяч убитими Пізніше ці цифри в оцінках різних польських істориків та політиків значно зросли. Кількість загиблих українців на всіх територіях українсько-польського конфлікту, включаючи Волинь, за деякими підрахунками сягає 21—24 тис. осіб.
Польські історики, як правило, використовують у своїх працях кількість польських жертв, яка визначена польськими дослідниками Владиславом і Евою Семашками на основі розповідей поляків, які були свідками різанини та самі безпосередньо брали участь у різанині українського населення в різних польських військових формуваннях, в тому числі 27-ї дивізії АК. Однак розповіді українських свідків різанини та українські документи Семашки проігнорували у своєму досліджені. Не підтверджується дослідженнями українських істориків обчислена польськими істориками Семашками кількість загиблих поляків в конкретних населених пунктах Волині. Водночас встановлено, що, відповідно до альтернативних розрахунків, історики Семашки як мінімум удвічі завищили кількість польських жертв і використовують в тричі занижену істориком Туровським кількість українських жертв Польський історик Ґжеґож Мотика раніше писав, що від рук поляків загинуло 15—20 тисяч українців.. А у своїй книзі з назвою «Від волинської різанини до операції „Вісла“. Польсько-український конфлікт 1943—1947 рр.» він заявляє, що «у світлі найновіших даних» він схильний зменшити кількість вбитих українців від рук поляків до кількості від 10—11 до 15 тисяч. Однак цих жодних «найновіших даних», на основі яких він зменшив кількість українських жертв, він не представив у своїй книзі. Ґжеґож Мотика, як і історики Семашки, у своїх працях не враховують кількість українців, вбитих польською допоміжною поліцією, але водночас вони враховують кількість поляків, вбитих українською допоміжною поліцією. Раніше також Ґжеґож Мотика визнавав, що чеське та українське село Малин знищила польська поліція на службі в німців. А вже пізніше у своїй книзі він стверджує, що в «пацифікації Малина, в результаті якої загинули понад шістсот осіб, переважно чехів, польська поліція або взагалі не брала участь, або її участь була мінімальною».. Для ілюстрації Волинської різанини поляки часто використовують знімки українських жертв від рук польських військових формувань та фотографії з фальшивими підписами, які не мають стосунку до вбивств поляків загонами УПА, зокрема фотографії вбитих дітей циганки Маріанни Долінської, яка, перебуваючи в стані божевілля, їх сама вбила у ніч з 11 на 12 грудня 1923 року.
В оцінці Волинської різанини польські історики та політики застосовують подвійні стандарти: масове вбивство мирного польського населення вони називають етнічними чистками, геноцидом та «людобойством», а масове вбивство українського населення за етнічною ознакою вони називають — польськими «відплатними акціями» та військовими злочинами, що, зокрема, суперечить визначенню терміну «геноцид». Поляки часто здійснювали ці свої «відплатні акції» на українських селах Закерзоння, які знаходились за десятки та сотні кілометрів від волинських польських сіл, які піддавались нападам ОУН-УПА. Польські історики та політики не пояснюють, яким чином завинили українські села Закерзоння, яким «відплачували поляки», за напади ОУН-УПА на польські села Волині. Деякі польські історики вживають термін «превентивні акції відплати» щодо польських нападів на українські села, які поляки вчинили першими, що є оксюмороном. В українських історичних джерелах також зустрічаються відплатні акції українців над поляками: напади українців на польські села пояснюються як відплатні акції за попередні напади поляків на українські села.. Українські історики не погоджуються з позицією польських істориків і вважають, що вбивства українського населення треба оцінювати такими самими критеріями як вбивства польського населення Вони також вважають, що антипольські акції ОУН і УПА не можна називати геноцидом, оскільки геноцид здійснює держава, а ОУН і УПА не були державними структурами якоїсь держави. Масова загибель цивільного населення європейських колоністів під час дуже жорстоких антиколоніальних війн народів Азії та Африки не кваліфікуються як геноцид у міжнародному праві.
За українськими дослідженнями, лише на території одного Володимирського району поляки вбили майже 1500 цивільних українців. На території Рівненської області виявлено понад 10 тисяч жертв від рук польських комуністичних, шовіністичних, колаборантських формувань та польської самооборони, а кількість встановлених злочинів, скоєних поляками, вже перевищила 1500.
За підрахунками Степана Макарчука, загальні втрати серед цивільного українського населення Волині під час Другої світової війни склали бл. 120 тис. осіб (Це без втрат убитих на фронті 70 тис. та убитих в ході радянських каральних акцій проти повстанців та підпільників УПА — 45 тис. осіб.) Водночас, на думку Макарчука, скільки з цих 120 тис. осіб загинули від рук поляків визначити важко, оскільки більшість злочинів у радянські часи «списували» на німців, зокрема й масові вбивства українців, здійснені польськими колаборантами у формуваннях допоміжної поліції.
Головним політичним наслідком подій на Волині стали так званий «українсько-польський обмін населенням», здійснений протягом 1944—1946 років, та операція «Вісла» (1947). У рамках цих акцій польський комуністичний уряд за участі Червоної Армії спершу депортував частину українського населення Лемківщини, Посяння, Підляшшя і Холмщини на територію СРСР, а згодом тих, хто відмовився покидати свої оселі, насильно виселили на західні території Польщі. Водночас рештки польського населення Волині та Галичини також виселили на територію Польщі.
Вплив
5 липня 2013 року до Сейму республіки Польщі звернулися 148 народних депутатів України — 118 регіоналів, 23 комуністи та декілька позафракційних — з проханням визнати Волинську трагедію геноцидом польського народу. Цю заяву, оцінену як безпрецедентну, підписали напередодні 70-річчя вшанування жертв українсько-польського протистояння у 1943—1944 років. Президент України Леонід Кравчук назвав регіоналів, які закликали польський Сейм визнати події на Волині геноцидом, «зрадниками українського народу».
12 липня 2013 року міністр закордонних справ Польщі Радослав Сікорський, виступаючи перед Сеймом, просив не загострювати позицію (вважаючи її геноцидом) щодо Волинської трагедії; Сейм не підтримав проєкт визнання події геноцидом. (212 — за, 222 — проти, 3 — утримались).
17 грудня 2014 року, під час виступу у Варшаві перед обома палатами польського парламенту та за присутності польського Президента Броніслава Коморовського, прем'єр-міністра Польщі Еви Копач та членів Уряду Польщі, Президент України Петро Порошенко попросив у поляків пробачення за Волинську трагедію.
Наприкінці жовтня 2015 відомий польський історик , який незадовго перед цим став сенатором від партії «Право і справедливість» (відомий, зокрема, тим, що фактично назвав Львів необхідним для польського народу містом) заявив, що «українці не стануть повноцінною нацією без усвідомлення того, що Волинська трагедія була геноцидом польського народу», що Україна не зможе інтегруватися в європейський культурний простір, якщо прославлятиме і шануватиме ОУН-УПА.
На початку червня 2016 року відомі українці, в тому числі Президенти України Л. Кравчук, В. Ющенко звернулись з відкритим Зверненням до проводу Польської держави та всього суспільства. На початку липня польська еліта написала лист-відповідь на це звернення українців: лист під назвою «Брати українці», який оприлюднили у польській пресі, підписали сорок авторитетних представників польського народу, зокрема, три експрезиденти: Лех Валенса, Александер Кваснєвський і Броніслав Коморовський, багато польських політичних, громадських та культурних діячів і журналістів. Зокрема, у ньому є такі рядки:
…нас тішить Ваш лист зі знаменними словами «пробачаємо та просимо про вибачення», у якому не ухиляєтеся від відповідальності за кривди, завдані полякам у сорокових роках минулого століття. Ми також віддаємо честь жертвам братовбивчих польсько-українських конфліктів. Дякуємо за Ваш лист та просимо пробачити кривди, заподіяні нашим братам-українцям польськими руками
6 липня 2016 року Сенат Республіки Польща прийняв «Проект ухвали щодо вшанування громадян Другої Речі Посполитої — жертв убивств українських націоналістів у 1939—1945 роках». У ньому, зокрема, вказано, що: загальна кількість жертв — 100 та кілька десятків тисяч осіб, якими ставали також євреї, чехи, вірмени, українці; Сенат віддає найвищу шану воякам Армії крайової, кресових самооборон, Батальйонів селянських (хлопських) та іншим формаціям, які протидіяли різні; висловлює повагу і вдячність тим українцям, які, наражаючись на небезпеку, рятували поляків та пропонує встановити для них спеціальні відзнаки. 7 липня маршалок Сенату Станіслав Карчевський скерував проєкт ухвали до законодавчої комісії (голова Станіслав Гогач), яка на засіданні 7 липня врахувала поправки і схвалила проєкт, який скерувала для затвердження Сенатом.
Увечері 7 липня 2016 року Сенат прийняв ухвалу (за — 60, 23 проти, 1 утримався) щодо Волинської трагедії. У резолюції сенатори закликали польський Сейм визначити 11 липня «Національним днем пам'яті жертв геноциду, скоєного українськими націоналістами проти громадян Другої Речі Посполитої».
8 липня 2016 року, згідно з повідомленням пресслужби Президента України, «Президент Петро Порошенко разом з українською делегацією за участю представників Адміністрації Президента України, посла України в Республіці Польща Андрія Дещиці та народного депутата Надії Савченко вшанували пам'ять жертв, поклали квіти до пам'ятника жертвам Волинської трагедії у Варшаві». Порошенко поклав вінок, ставши на коліно, що оцінили в польському суспільстві. Однак в українському суспільстві цей вчинок викликав й негативну реакцію. Зокрема, лідер Радикальної партії Олег Ляшко вважав, що Президент вкотре принизив український народ на міжнародній арені. Також О. Ляшко, разом із народним депутатом Віктором Вовком, зареєстрували у парламенті проєкт Постанови «Про заяву ВР у зв'язку з намірами Сенату і Сейму Республіки». У ній вони «пропонують Верховній Раді рішуче засудити „односторонні дії Сенату та Сейму Республіки Польща, спрямовані на перегляд позитивних результатів співпраці, які були досягнуті під час конструктивного українсько-польського діалогу за останні десятиліття“, посилаючись на те, що Україна та Республіка Польща вже дали спільну об'єктивну оцінку історичним подіям, зокрема на Волині, у погоджених обома сторонами документах».
11 липня 2016 року, в програмі (пол. Michał Rachoń) «Minęła 20» на телеканалі «TVP Info» міністр оборони Польщі Антоній Мацеревич назвав події, пов'язані з Волинською трагедією, «безсумнівним злочином геноциду» (пол. zbrodnia ludobójstwa), а Росію — винною у Волинській трагедії, бо вони (більшовики) «використовували частину українських націоналістів для організації геноциду». Також міністр ствердив, що польське суспільство також винне в тому, що про ті події не говорили правди, а підтримка розбудови Незалежності України на основі правди — це інтерес Польщі Відомості про інтерв'ю А. Мацеревича в українських ЗМІ з'явилися 12 липня 2016 року.
Данило Яневський вважає, що поляки повинні чітко вказати, про яку з відомих Повстанських армій йде мова (Тараса Бульби, Сергія Качинського, Василя Івахіва (з травня 1943 — ВО «Заграва») — Дмитра Клячківського, який називав свої загони Українська Повстанча Армія). Також стверджує, що С. Бандера вказував на самочинність переходу до повстанських форм боротьби Волинської крайової ОУН. За спогадами керівника УПА Поліська Січ Тараса Бульби-Боровця загони УПА, що підпорядковувалися ОУН (б) вимагали від їхніх загонів «Очистити всю повстанську територію від польського населення, яке всюди шкодить українській справі». На що Боровець відповів: «Принцип колективної та родинної відповідальности можуть стосувати тільки варвари, а не культурна армія».
Ярослав Дашкевич говорив: «Український терор 1942—1944 років щодо польського населення Західної України заслуговує на суворе і беззастережне засудження».
Головним ініціатором розгляду питання в Сеймі був голова депутатської групи Сейму Польща — Україна Міхал Дворчик. 22 липня 2016 Сейм проголосував за те, щоб визнати події «геноцидом» (підтримали 432 депутати сейму з 460), а 11 липня вважатимуть «Національним днем пам'яті жертв геноциду, здійсненого українськими націоналістами проти поляків». Президент України П. Порошенко висловив жаль з цього приводу.
Посол України у Польщі Андрій Дещиця:
Надзвичайно прикро, що частина польських політиків, приймаючи постанову про вшанування жертв Волині, так і не врахувала неодноразових звернень та пропозицій української сторони щодо спільної оцінки нашої спільної трагічної історії
.
Резолюція Сейму викликала багато емоцій в Україні Комітет Верховної Ради у закордонних справах вважає, що це — некоректна оцінка подій на Волині, яка є антиукраїнською, також «перекреслює весь конструктивний політичний і дипломатичний доробок та зусилля двох держав і народів, спрямовані на взаємне прощення та примирення». В'ятрович вважає, що «волинська постанова» Сейму є «висловленням жалю за втраченими територіями», також, що «в роки Другої світової значно більше поляків, у тому числі із т. зв. „кресів“, загинули від рук нацистів і комуністів, але жодних резолюцій щодо визнання цих убивств геноцидом польський парламент не розглядав».
8 вересня 2016 року, Комітет Верховної Ради України у закордонних справах на своєму засіданні одноголосно ухвалив рішення рекомендувати Верховній Раді Україні прийняти проєкт постанови № 5095 заяви-відповіді Польщі щодо Волинської трагедії за основу та в цілому.
Голова ОУН Богдан Червак вважає, що резолюція Сейму — це виклик для України.
Ірина Фаріон назвала ухвалу сейму 11 липня дикунською.
Голова УІНП Володимир В'ятрович вважає, що, імовірно, найдостовірнішими є дані істориків, які говорять, що в польсько-українському конфлікті вбито близько 16 000 українців і близько 30 000—40 000 поляків, а дані про 100 000 загиблих поляків і 5000 — українців, які навів Президент Польщі Анджей Дуда, «абсолютно необґрунтовані жодними історичними чи демографічними дослідженнями».
19 травня 2023 року речник міністерства закордонних справ Польщі Лукаш Ясіна в інтерв'ю порталу Onet заявив, що з боку Президента України «бракує розуміння» важливості теми Волині для поляків" та він має «взяти на себе більше відповідальності».
11 липня 2023 року Сейм Польщі ухвалив резолюцію про вшанування пам'яті жертв Волинської трагедії, у якій зазначено, що польсько-українське примирення має включати «визнання провини».
Фільми
- Століття Якова (мінісеріал) (Україна, 2016)
- Волинь (фільм) (Польща, 2016)
- Чорна смуга — український фільм 2016 року
- «ЛУКАВЕ ЛЮДОБУЙСТВО» (документальний фільм) (Україна, 2018)
Вшанування
У 2017 році в Національному парку пам'яті в Торуні звели еклектичний пам'ятник польським жертвам трагедії.
Див. також
Примітки
- Т. Армія без держави: слава і трагедія українського повстанського руху. Спогади.— Вінніпег: Накладом Товариства «Волинь», 1981.— С. 251
- Скорупський, Максим. Туди, де бій за волю. Сторінка 92-95 (Українська) .
- Мотика, Ґжеґож. Від волинської різанини до операції «Вісла». Польсько-український конфлікт 1943-1947 рр. Сторінка 72 (Українська) .
- Ігор Ільюшин. Польське підпілля на території Західної України в роки Другої світової війни [ 15 лютого 2018 у Wayback Machine.]
- Міро́слав Чех. Як Москва відкрила браму до пекла на Волині [ 14 травня 2014 у Wayback Machine.] І українці, і поляки були пішаками у грі великих держав // «iPress.ua» from: Mirosław Czech. Jak Moskwa rozpętała piekło na Wołyniu [ 28 березня 2014 у Wayback Machine.] // Gazeta Wyborcza, 08.03.2013 21:14
- Володимир В'ятрович. Друга польсько-українська війна. — К. : ВД «Києво-Могилянська академія», 2011. — С. 27.
- Іван Ольховський. Зігнули Мотику. У продовження «волинської» полеміки [ 19 листопада 2021 у Wayback Machine.]
- . Архів оригіналу за 21 вересня 2013. Процитовано 19 вересня 2013.
- . Архів оригіналу за 17 липня 2018. Процитовано 16 липня 2018.
- Андрій Боляновський [ 26 травня 2019 у Wayback Machine.]. Проблема кількості польських жертв волинської трагедії 1943 року // Україна-Польща: історична спадщина і суспільна свідомість. — 2013. — Вип. 6. — С. 129—142
- Микола Сивіцький. Історія польсько-українських конфліктів. Том 2. Баланс «боротьби за польськість» [ 21 вересня 2013 у Wayback Machine.]. — С. 18—27.
- Кривава Волинь [ 23 серпня 2017 у Wayback Machine.] // Українська газета Плюс, 18-31 грудня 2008
- Володимир Косик. (Париж — Мюнхен). Українсько-польське протистояння під час німецької окупації [ 17 серпня 2016 у Wayback Machine.]. — С. 381.
- Оксана Каліщук. Проблема українсько-польського протистояння на західноукраїнських землях у роки другої світової війни в історичній науці: демографічний зріз [ 21 вересня 2013 у Wayback Machine.]
- Володимир Сергійчук.
- . Архів оригіналу за 10 жовтня 2021. Процитовано 10 жовтня 2021.
- . Архів оригіналу за 23 серпня 2017. Процитовано 22 серпня 2017.
- Іван Ольховський. Кривава Волинь. — К. — 248 с.
- . Архів оригіналу за 13 липня 2019. Процитовано 13 липня 2019.
- СБУ передасть всі архіви КДБ Інституту національної пам'яті
- Сивіцький Микола. Історія польсько-українських конфліктів. Том перший. — С. 59—62, 65—67
- Коровицький Іван. Нищення церков на Холмщині [ 5 вересня 2012 у Wayback Machine.]
- . Архів оригіналу за 8 вересня 2013. Процитовано 4 квітня 2013.
- Неизвестная война в Карпатах. Карпатская Сечь. [ 24 серпня 2021 у Wayback Machine.] // С. Чуев Проклятые солдаты. Предатели на стороне III рейха. М., 2004
- Мотика Ґжеґож. Від волинської різанини до операції «Вісла». Польсько-український конфлікт 1943‒1947 рр. / Авториз. пер. з пол. А. Павлишина, післям. д.і.н. І. Ільюшина. ‒ К.: Дух і літера, 2013. ‒ с. 34
- Revolution from Abroad: The Soviet Conquest of Poland's Western Ukraine and Western Belorussia by Jan T. Gross. pages 18-21
- Ярослав Тирик, Богдан Макаришин. Обпалена вогнем свобода. Архів оригіналу за 29 червня 2013. Процитовано 29 червня 2013.
- . Архів оригіналу за 30 жовтня 2021. Процитовано 30 жовтня 2021.
- Сергійчук В. Український здвиг т. ІІ: Волинь 1939—1955. К., 2005
- Цитата: «Не партизанка сотень чи навіть тисяч, але національно-визвольна революція мільйонів принесе свободу.» → за: Кентій А. Нариси історії Організації Українських Націоналістів в 1941—1942 рр. — Київ, 1999. — С. 165—166.
- У цій інструкції наказано дотримуватися внутрішньої консолідації, а також не піддаватися на провокації до відкритої боротьби
- В її підсумку вирішено збільшити кількість партизанських відділів на Волині, але надалі їхня численність мала бути обмеженою до мінімуму. → за: Киричук Ю. Нариси з історії українського національно-визвольного руху 40-50-х років XX ст. — Львів, 2000. — С. 44.
- Його призначено військовим референтом Крайового проводу ОУН для Північно-західних українських земель (він охоплював територію Волині та Полісся)
- Кентій А. Українська…, op. cit. — С. 20.
- Частина делегатів, переконана у близькій поразці Німеччини, висловлювалася за те, аби якнайшвидше розпочати боротьбу з німцями. Михайло Степаняк запропонував почати повстання проти німців і вибити їх з України до приходу Червоної армії. Однак, з іншого боку, делегати вказували на необхідність боротьби ОУН із комуністами та поляками (див. Центральний державний архів органів влади та адміністрації України (далі: ЦДАОВАУ), група 3833, опис 1, папка 102, к. 1-4; Киричук Ю. Нариси…, op. cit. — С. 57
- У зізнаннях Михайла Степаняка, які стосуються постанов III Конференції, йдеться про таке: «… пізніше під впливом Романа Шухевича політика ОУН у питанні збройної боротьби відійшла від постанов конференції і пішла у напрямку, який в практиці застосував на Волині командувач УПА Клим Савур, тобто боротьби проти червоних (радянських) партизанів і поляків.» → за: Кокін С. Анотований покажчик документів з історії ОУН і УПА у фондах Державного архіву СБУ. — Київ, 2000
- Національний архів Республіки Білорусь (НАРБ), комплект 3500, опис 2, папка 46, к. 85—95.
- Бринский А. По ту сторону фронта. Воспоминания партизана. — М., 1961. — Ч. 2. — С. 172—183
- Instytut Polski i Muzeum im. gen. Sikorskiego (IPMS), A9V8b, MSW, Dział narodowościowy. Raport z 12 stycznia 1944 r. Stosunki polsko-ukraińskie w kraju.
- Те, що антипольська акція на Волині була частиною ширшої чистки небажаних елементів, підтверджують, зокрема, й українські документи. Так, у звіті з терену дії відділу «Крука» сказано: «Тепер ситуація на терені дій відділу є кращою для УПА, ніж для німців. Це завдячуємо прихильності населення та проведеній чистці агентів і ворогів народу, в основному поляків, які використовували кожну можливість, щоб зашкодити справі визволення України чи взагалі українського населення. Після проведеної чистки поляків на території рідко можна зустріти якогось ляшка» (За: Літопис УПА. Нова серія, т. 2, Київ—Торонто, 1999. — С. 340.) В іншому рапорті вжито подібних формулювань: «Відділ весь час веде акції, мета яких — очищення терену від ворожих до УПА елементів і агентів» (За: ЦДАОВАУ, група 3833, опис 1, папка 135. Sprawozdanie oddziału nr 21 z 11 czerwca — 10 lipca 1943 r.) Водночас в українських рапортах трапляються й критичні оцінки проведених акцій: «Акція знищування поляків не принесла очікуваних результатів. Активний польський елемент у більшості уцілів і, з однієї сторони, використовує німецько-більшовицьку окупацію Західної України, щоб помститися на українцях, а з другої — підготовляється до самостійного у відповідному [для себе] часі виступу» (За: Літопис УПА, Нова серія. — Т. 2. — С. 310.)
- . Архів оригіналу за 1 жовтня 2011. Процитовано 4 жовтня 2011.
- . Архів оригіналу за 3 грудня 2011. Процитовано 4 квітня 2013.
- . Архів оригіналу за 11 липня 2012. Процитовано 4 квітня 2013.
- Богдан Гудь. Волинська різанина. Чи маємо ми щороку вибачатися перед поляками?
- Кентій А. Українська… ор cit. — С. 79.
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 5 жовтня 2013. Процитовано 13 жовтня 2012.
- . Архів оригіналу за 6 жовтня 2013. Процитовано 28 квітня 2013.
- . Архів оригіналу за 6 жовтня 2013. Процитовано 15 червня 2013.
- Siemaszko W., Siemaszko E. Ludobójstwo dokonane przez nacjonalistów ukraińskich na ludności polskiej Wołynia 1939—1945. — Warszawa, 2000. — t. 1-2.
- Через це партизанські відділи, що утворювалися у Східній Галичині, приймали назву не УПА, а УНС (Українська Національна Самооборона). Йшлося, між іншим, про те, щоби дезорієнтувати німців і, щонайменше, затримати їх можливі репресії. (За: Киричук Ю. Нариси…, op. cit. — С. 67.)
- . липень 1943. Архів оригіналу за 13 серпня 2016.
{{}}
:|first=
з пропущеним|last=
() - Кокін С. Анотований покажчик документів з історії ОУН і УПА у фондах Державного архіву СБУ. — К., 2000
- Центральний державний архів громадських організацій України (далі: ЦДАГОУ), група 1, опис 23, папка 2968, к. 26—43
- . Волинська делегація була переконаною в тому, що обраний нею шлях, тобто одночасне розгортання великих партизанських операцій проти всіх, є правильним. «Волиняни» вірили в те, що Червона армія прийде на західноукраїнські землі ослабленою і знекровленою. Саме тоді можна буде розпочати повстання і за допомогою рейдів партизанських відділів призвести до вибуху цілого ряду народних повстань, які знищать СРСР. «Волиняни» закликали об'єднати в УПА всі боєздатні сили — УНС, допоміжну поліцію, можливо, також членів дивізії СС Галичина. Однак серед делегатів з'явилася позиція вкрай протилежна, яка визнавала СРСР настільки могутнім, що не бачила шансів для боротьби за перемогу з цією державою. Прихильники цього погляду вважали, що від моменту захоплення СРСР Західної України слід демонструвати світові прагнення українців до власної держави шляхом короткого, кількаденного збройного виступу проти німців, щоб відтак виїхати з країни в еміграцію
- Кокін С. Анотований покажчик документів з історії ОУН і УПА у фондах Державного архіву СБУ. — Київ, 2000.
- M. Прокоп, Напередодні незалежної України. Спостереження і висновки. — Нью-Йорк — Париж — Сідней — Торонто — Львів, 1993. — С. 536
- 9 червня 1944 p. командувач Військовим округом УПА «Буг» полк. Вороний наказав командирам підпорядкованих йому відділів таке. Не можна: а) вбивати жінок, дітей і старших, б) вбивати змішані українсько-польські сім'ї, в) вбивати людей, яких не тягне до польськості, і які насправді є українськими римо-католиками. Слід: а) ліквідувати міцні й активні польські скупчення, б) вдарити на польське керівництво, в)'ю під час акції забирати зброю, боєприпаси і добуток. (За: ЦДАОВАУ, група 3836, опис 1, папка 14, к. 44.)
- Ільюшин І. І. Протистояння УПА і АК…, С. 180—188.
- Русначенко А. Народ збурений…, С. 176.
- Kresowa księga sprawiedliwych 1939—1945. Інформація на сайті Інституту національної пам'яті Польщі[недоступне посилання з грудня 2021]
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 25 травня 2013. Процитовано 2 квітня 2013.
- Motyka G. Polski policjant na Wołyniu // «Karta». — 1998. — № 24.
- Коли «Остлянд» і 202 батальйон діяли разом (листопад-грудень 1943 року, акція проти УПА в лісах довкола Костополя), то ведення боїв покладалось на естонців, тоді як поляки здійснювали розстріли «підозрілих» жителів «бандитських» сіл і арешти полонених
- Кошельник, 2008, с. 455.
- Кошельник, 2008, с. 457.
- У багатьох округах ці загони були основою німецьких поліційних сил. (За: Євген Штендера. Досліди історії УПА в Польській Народній Республіці [ 29 жовтня 2012 у Wayback Machine.].)
- . Архів оригіналу за 21 лютого 2014. Процитовано 10 березня 2013.
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 28 серпня 2019. Процитовано 26 лютого 2019.
- Подворняк М. Вітер з Волині. Спогади. — Вінніпеґ, 1981
- Один із поліціянтів так описував діяльність загону: «Село Підлужне оточене і спалене, мешканців розстріляно. Злазне спалене дощенту. (…) Нападаємо раптово з лісу і робимо ґрунтовні чистки. (…) У кожному селі насамперед спалюємо млини і церкви, отож невдовзі на засягу кільканадцяти кілометрів уже немає жодного млина, жодної церкви, жодного попа. Так само знищуємо могили і пам'ятники». (Relacja policjanta, oprac. G. Motyka, M. Wierzbicki // «Karta». — 1998. — № 24.)
- . Архів оригіналу за 12 вересня 2009. Процитовано 15 грудня 2012.
- Подворняк Мих. Вітер з Волині [ 6 червня 2014 у Wayback Machine.]. — Ч. 7
- Щоправда, переважна більшість осередків польського опору не витримали натиску загонів УПА й були знищені, деякі евакуювалися до міст під захист німецької адміністрації. Чисельніші (кількатисячні) бази вистояли, маючи достатньо зброї та амуніції, наданої з боку АК, або за підтримки радянських партизанів (переважно у лісистих східних та північних районах Волині)
- Ільюшин І. Волинська трагедія 1943—1944 рр.: пошук між «двома правдами» [ 20 жовтня 2012 у Wayback Machine.].
- . Архів оригіналу за 19 листопада 2021. Процитовано 19 листопада 2021.
- Спогади Вінцента Романовського, учасника каральних акцій АК: «Треба також згадати про окремі каральні виступи. (…) За руйнування, грабунок, смерть так само відплачували найближчим українським селам, на які падала підозра щодо їхньої співучасти у нападах на польські села. Такі виправи, хоча могли викликати докори сумління, мали підтримку серед поляків, бо приносили їм певну сатисфакцію за кривди, яких вони зазнали». (За: Romanowski W. Kainowe dni. — Warszawa, 1990. — S. 147.)
- Опис каральної акції у українському селі Тростянка: «Вбито кількох чоловіків, які спробували було вирватися з оточення. Коли знаходили зброю, то з тими, кому вона належала, розправлялися на місці. Пізніше я довідався, що під час цих дій винищили щонайменше одну сім'ю цілком. (…) Згідно з інформацією одного з учасників тієї виправи, тоді було вбито понад тридцять осіб. Инший, якого розпитували через кільканадцять років після цих подій, не зміг подати якогось числа, пояснюючи, що у кожному районі й селі провідники окремих загонів підходили до справи індивідуально.» (За: W. Romanowski, Kainowe dni, Warszawa, 1990, s. 147.)
- Спогади вояка [pl] АК Леона Карловича: «Коли ми наближалися до українських сіл, нам було суворо заборонено розмовляти по-польськи. Ми вдавали їхній загін.» (За: Karłowicz L. Od Zasmyk do Skrobowa. — Opole, 1994. — S. 149—150.)
- . Архів оригіналу за 19 листопада 2021. Процитовано 19 листопада 2021.
- Archiwum Adama Bienia. Akta narodowościowe (1942—1944), oprac. J. Brzeski, A. Roliński. — Kraków, 2001. — S. 243, 244.
- Timothy Snyder. The Reconstructuion of Nations [ 10 лютий 2014 у Wayback Machine.]. — New Haven : Yale University Press. — P. 173—174.
- G. Motyka, Tak było w Bieszczadach. Walki polsko-ukraińskie 1943—1948, Warszawa, 1999, s. 115—118
- NARB, 3500/2/34, k. 49, Doniesienie agenta «Groznyj»
- Володимир В'ятрович. Буря наді Львовом [ 28 січня 2016 у Wayback Machine.] // Zaxid.net, 25 липня 2013.
- Кошельник, 2008, с. 459.
- . www.istpravda.com.ua. Архів оригіналу за 16 квітня 2022. Процитовано 16 квітня 2022.
- Іващенко О. Волинська трагедія в українській та польській національних історіографіях // Матеріали ХІ Всеукраїнської науково-практичної інтернет-конференції «Вітчизняна наука на зламі епох: проблеми та перспективи розвитку»: Зб. наук. праць. — Переяслав-Хмельницький, 2015. — Вип. 11. — С. 173
- Іващенко О. Волинська трагедія в українській та польській національних історіографіях… — Вип. 11. — С. 175
- Волинський державний університет ім. Л. Українки. Світовий союз вояків Армії Крайової. (2004.). Україна — Польща: важкі питання: Матеріали IX і X міжнародних наукових семінарів «Українсько-Польські відносини в час Другої Світової війни». Варшава, 6-10 листопада 2001 р. Луцьк: ВМА «Терен». с. Т. 9. — С. 217.
{{}}
:|pages=
має зайвий текст () - SBU Unveils Documents About Operations Of Soviet Security Ministry's Special Groups In Western Ukraine In 1944—1954 (16:56, Friday, November 30, 2007)
- . Архів оригіналу за 5 травня 2015. Процитовано 15 червня 2019.
- Іващенко О. Волинська трагедія в українській та польській національних історіографіях… — Вип. 11. — С. 174.
- Motyka G. Problematyka stosunków polsko-ukraińskich w latach 1939—1948 w polskiej historiografii po roku 1989 // Historycy polscy i ukraińcy wobec problemów XX wieku. Pod redakcją P. Kosiewskiego i G. Motyki. — Kraków, 2000. — S. 166—178.
- Іващенко Олександр. Волинська трагедія в українській та польській національних історіографіях // Матеріали ХІ Всеукраїнської науково-практичної інтернет-конференції «Вітчизняна наука на зламі епох: проблеми та перспективи розвитку»: Зб. наук. праць. — Переяслав-Хмельницький, 2015. — Вип. 11. — С. 174
- . Архів оригіналу за 29 січня 2019. Процитовано 29 січня 2019.
- Іващенко О. Волинська трагедія в українській та польській національних історіографіях… — Вип. 11. — С. 174—175
- , pages 4-5 and 11-12. Written by Rafal Wnuk, Institute for National Remembrance, Lublin.
- . Архів оригіналу за 13 липня 2016. Процитовано 15 липня 2016.
- Straty polskie w wyniku terroru i ludobójstwa ukraińskiego w latach 1939—1945 — próba szacunku całości [ 10 липня 2019 у Wayback Machine.] (пол.)
- Боляновський А. Проблема кількості польських жертв волинської трагедії 1943 року
- . Архів оригіналу за 9 липня 2021. Процитовано 1 липня 2021.
- . Архів оригіналу за 19 липня 2013. Процитовано 4 червня 2022.
- . Архів оригіналу за 19 лютого 2019. Процитовано 19 лютого 2019.
- . Архів оригіналу за 19 лютого 2019. Процитовано 19 лютого 2019.
- . Архів оригіналу за 8 липня 2019. Процитовано 8 липня 2019.
- . Архів оригіналу за 3 листопада 2012. Процитовано 17 листопада 2012.
- Волинь і Холмщина 1938—1947 pp.: польсько-українське протистояння та його відлуння. Дослідження, документи, спогади / Голова редакційної колегії Ярослав Ісаєвич. — Львів, 2003 (Україна: культурна спадщина, національна свідомість, державність, 10/ Інститут українознавства ім. І. Крип'якевича НАН України). — С. 375—390.
- Ґжеґож Мотика. Польська реакція на дії УПА: масштаб і перебіг каральних акцій. Архів оригіналу за 20 квітня 2015. Процитовано 20 квітня 2015.
- . Архів оригіналу за 29 січня 2019. Процитовано 29 січня 2019.
- Jared McBride. Through an Ethnic Lens, Darkly: The Massacre at Malyn, July 1943(англ.)
- Джаред Макбрайд Крізь етнічні лінзи, неясно: масові вбивства у Малині, липень 1943. Архів оригіналу за 27 червня 2021. Процитовано 27 червня 2021.
- Jared McBride. Contesting The Malyn Massacre: The Legacy Of Inter-Ethnic Violence And The Second World War In Eastern Europe(англ.)
- . Архів оригіналу за 29 січня 2019. Процитовано 29 січня 2019.
- . Архів оригіналу за 27 червня 2021. Процитовано 27 червня 2021.
- Paweł Bohdanowicz Ofiary UPA na fotografiach?(пол.)
- Нові польські фейки-фотографії Волинської різанини
- . Архів оригіналу за 7 серпня 2017. Процитовано 6 серпня 2017.
- . Архів оригіналу за 12 лютого 2019. Процитовано 11 лютого 2019.
- Dobrodziej. Ми всі Кресо-брехуни?. Архів оригіналу за 2 липня 2021. Процитовано 2 липня 2021.
- . Архів оригіналу за 4 серпня 2019. Процитовано 4 серпня 2019.
- . Архів оригіналу за 4 серпня 2019. Процитовано 4 серпня 2019.
- . Архів оригіналу за 30 червня 2020. Процитовано 4 серпня 2019.
- . Архів оригіналу за 10 листопада 2021. Процитовано 10 листопада 2021.
- . Архів оригіналу за 10 листопада 2021. Процитовано 10 листопада 2021.
- . Архів оригіналу за 9 липня 2021. Процитовано 2 липня 2021.
- . Архів оригіналу за 18 листопада 2021. Процитовано 18 листопада 2021.
- . Архів оригіналу за 18 листопада 2021. Процитовано 18 листопада 2021.
- . Архів оригіналу за 18 листопада 2021. Процитовано 18 листопада 2021.
- . Архів оригіналу за 18 листопада 2021. Процитовано 18 листопада 2021.
- . Архів оригіналу за 18 листопада 2021. Процитовано 18 листопада 2021.
- . Архів оригіналу за 14 листопада 2021. Процитовано 14 листопада 2021.
- . Трагедія волинських сіл 1943—1944 рр.[недоступне посилання з червня 2019]
- . Архів оригіналу за 2 травня 2013. Процитовано 1 червня 2012.
- Макарчук С. Втрати населення на Волині в 1941—1947 pp. [ 20 липня 2013 у Wayback Machine.]
- «Втрати всього мирного населення на території колишнього Волинського воєводства за офіційними підрахунками склали за 1941—1945 pp. близько 380 тис. ос. (по Волинській області — 165,3 тис., Рівненській — 175,1 тисячі, Кременецькому кущу — близько 40 тис. осіб). Якщо від цього числа відняти близько 200 тис. євреїв, 50 тис. поляків, близько 10 тис. росіян, чехів та представників інших національностей, то загальні втрати убитого цивільного українського населення за час німецької окупації склали близько 120 тис. чол.»
- Українсько-польський обмін населенням у 1944—1946 рр.: новітня історіографія[недоступне посилання з червня 2019]
- Романюк Н. Ющенко і Валенса: просимо прощення і прощаємо // Україна молода. — 2016. — № 85 (5078) (8—9 лип.). — С. 5. (Україна і світ))
- . Архів оригіналу за 19 вересня 2016. Процитовано 12 липня 2016.
- . Архів оригіналу за 7 серпня 2016. Процитовано 17 липня 2016.
- . Архів оригіналу за 17 травня 2017. Процитовано 24 грудня 2014.
- зокрема, стверджував, що зараз українці ставлять пам'ятники бандерівцям, потім будуть готові застосувати, зокрема, масові убивства → Украинцы должны признать себя виновными в геноциде поляков — сенатор ПиС [ 14 липня 2016 у Wayback Machine.] (рос.)
- Jan Żaryn // Senatorowie [ 30 липня 2016 у Wayback Machine.] (пол.)
- . Архів оригіналу за 21 липня 2016. Процитовано 19 липня 2016.
- Жарин задал жару: почему польский сенатор бросил вызов Украине [ 17 серпня 2016 у Wayback Machine.] (рос.)
- . Архів оригіналу за 17 липня 2016. Процитовано 17 липня 2016.
- Prof.Jan Żaryn dla Fronda.pl: Gloryfikując UPA, Ukraina stawia się poza cywilizacją Europy [ 16 вересня 2016 у Wayback Machine.] (пол.)
- Романюк Н. Ющенко і Валенса: просимо прощення і прощаємо // Україна молода [ 30 квітня 2017 у Wayback Machine.]
- projekt uchwały w sprawie oddania hołdu ofiarom ludobójstwa dokonanego przez nacjonalistów ukraińskich na obywatelach II Rzeczypospolitej w latach 1939—1945.
- Dodatkowe Sprawozdanie Komisji Ustawodawczej (wraz z zestawieniem wszystkich wniosków) o projekcie uchwały w sprawie oddania hołdu ofiarom ludobójstwa dokonanego przez nacjonalistów ukraińskich na obywatelach II Rzeczypospolitej w latach 1939—1945
- Senat upamiętnił ofiary rzezi wołyńskiej (пол.)
- . ukranews.com. Українські новини. 8 липня 2016. Архів оригіналу за 12 жовтня 2016.
- . eurointegration.com.ua. 8 липня 2016. Архів оригіналу за 12 червня 2017.
- . ukranews.com. Українські новини. 8 липня 2016. Архів оригіналу за 17 вересня 2016.
- . Архів оригіналу за 12 травня 2017. Процитовано 11 липня 2016.
- . Архів оригіналу за 16 серпня 2016. Процитовано 13 липня 2016.
- колегою по фракції
- Ляшко: Змовчати приниження нації — злочин [ 16 серпня 2016 у Wayback Machine.]
- Macierewicz o rzezi wołyńskiej: Źródłem jest Rosja [+VIDEO] [ 24 жовтня 2016 у Wayback Machine.] (пол.)
- він називає подію Волинською різнею
- . Архів оригіналу за 15 листопада 2016. Процитовано 15 липня 2016.
- Яневський Д. Про кого мова? // Сільські вісті. — 2016. — № 65 (19397) (15 лип.). — С. 2
- Карпенко О. Чорна тінь Волинської трагедії // Сільські вісті. — 2016. — № 65 (19397) (15 лип.). — С. 2.
- Левицький М. Варшавське безумство. Причини й наслідки // Слово Просвіти. — № 30 (874) (28 лип. — 3 серп.). — С. 3
- . Архів оригіналу за 18 серпня 2016. Процитовано 31 липня 2016.
- . Архів оригіналу за 23 липня 2016. Процитовано 22 липня 2016.
- . Архів оригіналу за 29 вересня 2016. Процитовано 22 липня 2016.
- . Архів оригіналу за 29 жовтня 2016. Процитовано 22 липня 2016.
- . Архів оригіналу за 26 липня 2016. Процитовано 26 липня 2016.
- . Архів оригіналу за 25 липня 2016. Процитовано 26 липня 2016.
- . Архів оригіналу за 25 липня 2016. Процитовано 26 липня 2016.
- На сайті Верховної Ради з'явився проект заяви-відповіді Польщі щодо Волинської трагедії [ 9 вересня 2016 у Wayback Machine.]
- Червак Б. Волинська трагедія: за що була війна // Вільне життя плюс. — № 59 (15795) (29 лип.). — С. 3. (Говори, історіє)
- Фаріон І. Мовний рубікон з поляками: Люблінська унія 1569 // Слово Просвіти. — 2016. — № 32 (976) (11-17 серп.). — С. 11. (На часі)
- Президент Польщі знову назвав події Волинської трагедії «геноцидом» і «етнічною чисткою». 08.07.2018
- Дуда зманіпулював кількістю жертв Волинської трагедії, — В'ятрович [ 15 липня 2018 у Wayback Machine.] // Вголос. — 2018. — 9 липня
- . Архів оригіналу за 9 липня 2021. Процитовано 2 липня 2021.
- Rzecznik MSZ: prezydent Zełenski powinien przeprosić za Wołyń [WYWIAD. // MAGDALENA RIGAMONTI 19.05.2023, 16:38]
- Посол України обурився заявою МЗС Польщі про те, як Зеленський має «перепросити за Волинь». // Автор: Христина Головчак. 20.05.2023, 13:35
- Сейм Польщі ухвалив резолюцію про Волинську трагедію. У ній зазначено, що «примирення має включати визнання провини». 11.07.2023, 22:32
- Hołd Sejmu dla ofiar ukraińskiego ludobójstwa. Uchwała w 80. rocznicę Rzezi Wołyńskiej
- «Волинська трагедія – жахлива подія нашого минулого. Забуття чи приховування – неможливе і неприпустиме» – УІНП
- Відрубані голови та дитина на вилах: у Польщі представили пам'ятник жертвам Волинської трагедії
Джерела
- Грицак Я. Нарис історії України: Формування модерної української нації XIX—XX століття. — К., 2000.
- Дашкевич Я. Волинський казан та його творці // Українофобія як явище та політтехнологія: Збірник статей[недоступне посилання з травня 2019]. — Львів, 2014. — Вип. 1. — С. 71—86.
- Денищук О. Злочини польських шовіністів на Волині. Кн. 1: Рівненська область. — Рівне, 2003.
- Ільюшин І. Волинська трагедія 1943—1944 рр. — К., 2003.
- Ільюшин І. І. Волинська трагедія 1943 [ 1 червня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — Київ : Наукова думка, 2003. — Т. 1 : А — В. — 688 с. : іл. — С. 609.
- Кентій А. Українська повстанська армія в 1942—1943 рр. — К., 1999.
- Киричук Ю. Нариси з історії українського національно-визвольного руху 40-50-х років XX століття. — Львів, 2000.
- Криштальський А. Кривда за кривду: Польсько-німецький терор 1943—1944 років на Горохівщині. — Луцьк : Терен, 2013.
- Лебедь М. УПА. Німецька окупація України, ч. 1. — Дрогобич, 1993.
- Марчук І. Формування та структура УПА-Північ // Українська Повстанська Армія у боротьбі проти тоталітарних режимів / Голова редакційної колегії Ярослав Ісаєвич, упорядник і відповідальний редактор Юрій Сливка (Україна: культурна спадщина, національна свідомість, державність, 11 / Інститут українознавства ім. І. Крип'якевича НАН України). — Львів, 2004. — С. 111—120.
- Національна академія наук України, інститут історії України. Іван Дерейко, Місцеві формування німецької армії та поліції у райхскомісаріаті «Україна» (1941—1944 роки). — К., 2012. (1).
- Патриляк І. К. «Встань і борись! Слухай і вір…»: українське націоналістичне підпілля та повстанських рух (1939—1960 рр.): Монографія / Центр дослідження визвольного руху. — Львів Часопис, 2012. — 592 с.
- Патриляк І. Українсько-польський конфлікт у роки Другої світової війни: спроба узагальнення // Українофобія як явище та політтехнологія: Збірник статей[недоступне посилання з травня 2019]. — Львів, 2014. — Вип. 1. — С. 87—96.
- Сергійчук В. Трагедія Волині. Причини й перебіг польсько-українського конфлікту в роки Другої світової війни. Вид. друге, доповнене. — К., 2009.
- Трагедія українсько-польського протистояння на Волині 1938—1944 років. Волинська область. Підсумки / Упоряд. Я. П. Федорчук. — Луцьк Твердиня, 2012. — 195 с. — .
- Трагедія українсько-польського протистояння на Волині 1938—1944 років. Володимир-Волинський район / Упоряд. І. Пущук. — Луцьк Твердиня, 2011. — 420 с. — .
- Трагедія українсько-польського протистояння на Волині 1938—1944 років. Горохівський район / Упоряд. І. Пущук. — Луцьк Волинська обласна друкарня, 2009. — 308 с. — .
- Трагедія українсько-польського протистояння на Волині 1938—1944 років: Іваничівський і Локачинський райони / Упоряд. І. Пущук. — Луцьк Волинська обласна друкарня, 2010. — 345 с. — .
- Трагедія українсько-польського протистояння на Волині 1938—1944 років. Камінь-Каширський, Любешівський, Ратнівський і Старовижівський райони / Упоряд. І. Пущук. — Луцьк Твердиня, 2011. — 336 с. — .
- Трагедія українсько-польського протистояння на Волині 1938—1944 років: Ківерцівський райони / Упоряд. І. Пущук. — Луцьк Волинська обласна друкарня, 2008. — 311 с. — .
- Трагедія українсько-польського протистояння на Волині 1938—1944 років. Ковельський район / Упоряд. І. Пущук. — Луцьк Твердиня, 2011. — 268 с. — .
- Трагедія українсько-польського протистояння на Волині 1938—1944 років. Луцький район і м. Луцьк / Упоряд. І. Пущук. — Луцьк: Волинська обласна друкарня, 2009. — 444 с. — .
- Трагедія українсько-польського протистояння на Волині 1938—1944 років. Любомльський і Шацький райони / Упоряд. І. Пущук. — Луцьк Твердиня, 2011. — 320 с. — .
- Трагедія українсько-польського протистояння на Волині 1938—1944 років. Рожищенський і Маневицький район / Упоряд. І. Пущук. — Луцьк Волинська обласна друкарня, 2009. — 384 с. — .
- Трагедія українсько-польського протистояння на Волині 1938—1944 років. Турійський район / Упоряд. І. Пущук. — Луцьк Волинська обласна друкарня, 2009. — 324 с. — .
- Українські жертви Волині 1938—1944 рр. у картах і таблицях. Володимир-Волинський район / Нац. акад. наук України, Ін-т укр. археографії та джерелознавства ім. М. С. Грушевського, Львівське відділення; Упоряд. О. Голько, О. Тучак, Н. Халак. — Львів, 2014. — 96 с. + мапа.
- Царук Я. Трагедія волинських сіл 1943—1944 рр. Українські і польські жертви збройного протистояння. Володимир-Волинський район / Вступна стаття Я. Ісаєвича. / — Львів Інститут українознавства ім. І. Крип'якевича НАН України, 2003.
- Кошельник А. Польсько-український конфлікт на Холмщині в роки Другої світової війни // Наукові записки [Національного університету "Острозька академія"]. Історичні науки. — 2008. — № 10. — С. 454-465.
- Filar W. Przed akcją «Wisła» był Wołyń. — Warszawa, 2000.
- Lukaszów J. (Olszański T.A.). Walki polsko-ukraińskie 1943—1947 // Zeszyty Historyczne. — 1989. — N 90.
- Motyka G. Od rzezi wołyńskiej do Akcji «Wisła». Konflikt polsko-ukraiński 1943—1947. — Kraków, 2011.
- Motyka G. Tak było w Bieszczadach: Walki polsko-ukraińskie 1943—1948. — Warszawa, 1999.
- Polska-Ukraina: Trudne pytania. Materiały IX i X międzynarodowego seminarium historycznego «Stosunki polsko-ukraińskie w latach II wojny światowej», Warszawa, 6-10 listopada 2001. Warszawa, 2002.
- Romanowski W. ZWZ-AK na Wołyniu 1939—1944. — Lublin, 1993.
- Siemaszko W., Siemaszko E. Ludobójstwo dokonane przez nacjonalistów ukraińskich na ludności polskiej Wołynia 1939—1945. — Warszawa, 2000. — t. 1—2.
- Torzecki R. Polacy i Ukraińcy: Sprawa ukraińska w czasie II wojny światowej na terenie II Rzeczypospolitej. — Warszawa, 1993.
- Turowski J. Pożoga: Walki 27 Wołyńskiej Dywizji AK. — Warszawa, 1990.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Волинська трагедія |
- Волинська трагедія: ненависть українців до поляків формувалась десятиліттями. Передумови і мотиви
- Богдан Гук. Mordy na ludności ukraińskiej 1944-1947. apokryfruski.org. APOKRYF RUSKI. оригіналу за 4 серпня 2020. (пол.)
- Леонід Залізняк (9 грудня 2011). . http://www.istpravda.com.ua ((укр.)) . Архів оригіналу за 3 липня 2017. Процитовано 30 червня 2017.
- e-Енциклопедія історії України, Інститут історії України НАН України
- (пол.)
- Волинь 1943. Боротьба за землю (часопис Ї, 2003) [ 28 лютого 2013 у Wayback Machine.]
- Волинь-Wołyń 1943 (часопис Ї, 2013) [ 28 квітня 2013 у Wayback Machine.]
- Волинська трагедія 1943 року. Яким має бути український крок до примирення з Польщею [ 22 вересня 2009 у Wayback Machine.]
- Відкритий лист з приводу 60-річниці збройного українсько-польського конфлікту на Волині [ 23 серпня 2007 у Wayback Machine.]
- Волинська трагедія: свідчення очевидців [ 17 жовтня 2009 у Wayback Machine.]
- Ми були гірше звірів, ми були солдатами Армії Крайової [ 15 жовтня 2010 у Wayback Machine.]
- Сповідь ката. Як від рук підпілля гинули українці і поляки [ 30 вересня 2018 у Wayback Machine.] Історична правда, 1 лютого 2011.
- Назвати злочин злочином [ 12 грудня 2011 у Wayback Machine.]
- Волинська Трагедія й досі залишається важливим чинником політичного життя Польщі [ 24 лютого 2013 у Wayback Machine.]
- Синдром пам'яті
- Володимир В'ятрович: Мене лякає така собі «гонка трупів» у Волинській трагедії — інтерв'ю [ 1 жовтня 2011 у Wayback Machine.]
- Ґжеґож Мотика. Антипольська акція ОУН-УПА [ 24 вересня 2017 у Wayback Machine.]
- Ґжеґож Мотика Польська реакція на дії УПА: масштаб і перебіг каральних акцій [ 7 лютого 2012 у Wayback Machine.]
- Володимир Косик (Париж — Мюнхен). Українсько-польське протистояння під час німецької окупації [ 17 серпня 2016 у Wayback Machine.]
- Хронологія Волинської трагедії (укладач В. Сергійчук) [ 6 квітня 2013 у Wayback Machine.]
- «Організація українських націоналістів і Українська повстанська армія». Організація українських націоналістів і Українська повстанська армія: Історичні нариси. Розділ 5. Бойові дії ОУН і УПА на антипольському фронті [ 16 жовтня 2012 у Wayback Machine.]
- «Організація українських націоналістів і Українська повстанська армія». Фаховий висновок робочої групи істориків при Урядовій комісії з вивчення діяльності ОУН і УПА. Українсько-польське протистояння. Українсько-польське протистояння [ 6 березня 2016 у Wayback Machine.]
- Володимир В'ятрович: Історія з грифом «Секретно». Сокирники, або Про селянську війну на Волині в 1943 році [ 9 лютого 2013 у Wayback Machine.]
- Війна на Волині [ 16 травня 2014 у Wayback Machine.] Київські Відомості 14-20 березня 2003 року
- Володимир В'ятрович: Трагедія і спекуляції. Що саме сталося 11 липня 1943 року на Волині? Українська правда. Історична правда" [ 17 червня 2013 у Wayback Machine.], 14 червня 2013
- Роман Кабачій. Волинська трагедія: що сталося 70 років тому, і чого хоче польська сторона
- Аґнєшка Ліхнеровіч, Зузанна Пєховіч, TokFM, Переклад: Олеся ІСАЮК: Норман Дейвіс: «Іде вибірковість: поляки — жертви геноциду, інші — ні» Українська правда. Історична правда [ 21 червня 2013 у Wayback Machine.], 18 червня 2013
- Публікації за темою: «Волинська трагедія» Українська правда. Історична правда [ 19 січня 2021 у Wayback Machine.]
- Поляки мають визнати, що вбивали українців та співпрацювали з нацистами — історик, доцент КНУ імені Тараса Шевченка Іван Патриляк, газета «Експрес», 27.06.2013
- «Це не та формула, за якою можна йти на порозуміння» — доктор історичних наук Іван Патриляк про Волинь-1943 [ 12.07.2013, у Wayback Machine.], gazeta.ua, 26.06.2013
- Сейм Польщі відмовився називати Волинську трагедію геноцидом [ 15 липня 2013 у Wayback Machine.], газета «Експрес» 12.07.2013 року
- Сергійчук В. Утверджувати правду, а не догоджати сусідові [ 14 серпня 2014 у Wayback Machine.] Газета «День». — 2013. — № 118 (10 лип.).
- Сергійчук В. // Vox populi. — 2013 (11 лип.).
- Волинь 1943. Порозуміння можливе?
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Ukrayinsko polska vijna Voli nska trage diya u polskij istoriografiyi pol Rzez wolynska Volinska rizanina obopilni etnichni chistki konfliktuyuchogo polskogo ta ukrayinskogo naselennya zdijsneni Ukrayinskoyu Povstanskoyu Armiyeyu sho pidporyadkovuvalisya OUN b vijskovimi viddilami OUN m ta polskoyu Armiyeyu Krajovoyu za uchastyu polskih bataljoniv shucmanshaftu 107 202 radyanskih partizaniv ta ukrayinskogo i polskogo civilnogo naselennya u 1943 roci pid chas Drugoyi svitovoyi vijni na Volini Chastina polsko ukrayinskogo protistoyannya u Drugij svitovij vijni abo za Volodimirom V yatrovichem Drugoyi polsko ukrayinskoyi vijni U shirshomu sensi skladova bagatovikovogo ukrayinsko polskogo protistoyannya na zahidnoukrayinskih zemlyah Volini Galichini Holmshini Pidlyashshi Nadsyanni Lemkivshini Volinska tragediya Druga svitova vijna mapa Volini mapa Volini Data 1943 1944 Misce Volin Ukrayina Rezultat obopilni chistki polskogo i ukrayinskogo naselennya Storoni UPA Ukr shuc bataljoni OUN M Armiya Krajova Polske komunistichne pidpillya Pol shuc bataljoni Komanduvachi Dmitro Klyachkivskij Roman Shuhevich Mikola Lebid Vasil Sidor Vasil Kuk Ivan Litvinchuk Mikola Nedzveckij Stefan Roveckij Leopold Okulickij Metoyu dij ukrayinskih nacionalistiv na Volini bulo nasampered bazhannya pereshkoditi majbutnim pretenziyam polskogo uryadu na ci zemli tak yak ce stalosya pislya zavershennya Pershoyi svitovoyi vijni Kerivnictvo UPA rozglyadalo polske naselennya yak potencijnu oporu dlya Nimechchini ta SRSR Na pochatok lita 1943 roku sili UPA na Volini stanovili za riznimi danimi vid 3 do 5 tisyach bijciv a naprikinci roku dosyagli 8 12 tisyach Za danimi dokumentalnogo obliku komandira UPA Klima Savura Dmitra Klyachkivskogo na sichen lyutij 1944 roku UPA nalichuvala 6920 osib Natomist polski partizanski viddili v regioni narahovuvali lishe 1300 voyakiv she blizko 3600 ozbroyenih osib diyali v bazah samooboroni Polska shuc policiya na sluzhbi v nacistiv sho brala uchast u pacifikaciyah ukrayinskih sil stanovila priblizno 2000 osib 202 j bataljon shucmanshaftu polskoyi granatovoyi policiyi yakij pribuv iz Generalnogo gubernatorstva nalichuvav 360 osib U tradicijnij polskij istoriografiyi tendencijno sprijmayetsya yak etnichna chistka viklyuchno polskogo naselennya v ukrayinskij yak diya u vidpovid na zvirstva polyakiv shodo ukrayinskih civilnih Cyu temu znachno bilshe doslidzhuvali polski istoriki yaki zajmayutsya neyu vid chasu zakinchennya Drugoyi svitovoyi vijni Dlya prac polskih istorikiv harakterna tendenciya perebilshuvati polski zhertvi shlyahom zarahuvannya do chisla zhertv polyakiv yaki shovalisya chi vtekli vid rizanini ta primenshuvati kilkist ukrayinskih zhertv zarahovuyuchi zagiblih ukrayinciv vid ruk polyakiv yak polyakiv sho zaginuli vid ruk ukrayinciv vklyuchati do chisla polskih zhertv inshih lyudej chastkovo navit ne polskoyi nacionalnosti yaki zaginuli za get inshih obstavin i yaki ne mali stosunku do Volinskoyi tragediyi Ukrayinski istoriki perevazhno pochali doslidzhuvati cyu temu pislya progoloshennya Ukrayinoyu nezalezhnosti a aktivizaciya doslidzhen vidbulasya pislya Revolyuciyi gidnosti oskilki v 2015 roci buli rozsekrecheni arhivi kolishnih represivnih organiv SRSR do 1991 roku yaki zberigalisya u fondah na teritoriyi Ukrayini PrichiniPolyaki rozhevij j ukrayinci zhovtij u Drugij Polskij Respublici za danimi oficijnogo polskogo perepisu 1937 roku Persha svitova vijna She v hodi Pershoyi svitovoyi vijni koli pislya porazki Rosijskoyi imperiyi u vijni Centralni derzhavi pogodili peredachu Holmshini ta Pidlyashshya do skladu UNR ce viklikalo lyut polskih shovinistiv ta sprichinilo masove dezertirstvo Polskih legioniv yaki voyuvali v yihnomu skladi Zokrema 15 lyutogo 1918 roku Yuzef Galler postaviv pid sumniv pidsumki Berestejskogo mirnogo dogovoru yaki zmenshuvali shansi na stvorennya nezalezhnoyi Polshi Razom z en ta reshtoyu polskih voyakiv vin en i priyednavsya do polskih vijsk u Rosijskij imperiyi Vin otrimav posadu komandira novosformovanoyi polskoyi en Nadali zrobivshi stavku na spivpracyu z rosiyanami j doluchivshis do stvorennya Polskih korpusiv u skladi Rosijskoyi imperatorskoyi armiyi polski voyaki vidznachilisya grabunkami j vbivstvami ukrayinskih ta biloruskih selyan na hvili zagalnoyi degradaciyi rosijskoyi armiyi j pogirshennya yihnogo zabezpechennya Takozh voni vidznachilisya v yevrejskih pogromah na cih teritoriyah u 1918 roci Zagostrennya vidnosin u 1920 1930 ti roki Zagostrennya polsko ukrayinskogo konfliktu v pershij polovini XX stolittya bulo pov yazane z nacionalnoyu situaciyeyu u Drugij Polskij Respublici Parizka mirna konferenciya 1919 roku dozvolila Polshi okupuvati Galichinu a Rizkij mirnij dogovir 1921 roku zakripiv priyednannya Galichini do Polshi vsuperech voli ukrayinskogo vizvolnogo ruhu yakij pragnuv nezalezhnosti Nova Polska derzhava nadto za chasiv pravlinnya Yuzefa Pilsudskogo nabrala formi avtoritarizmu Polskij uryad rozglyadav Galichinu ta Volin yak davni polski zemli tozh namagavsya zbilshiti tut svij vpliv Dlya cogo vidbuvalasya kolonizaciya osadnictvo pereselennya polyakiv na Volin na zemli sho buli vidibrani v miscevih ukrayinciv diskriminacijnij rozpodil silskogospodarskoyi zemli na korist polskih osadnikiv pacifikaciya represiyi proti socialno aktivnogo ukrayinskogo naselennya obmezhennya ukrayinciv u pravah na osvitu ta radikalna yiyi polonizaciya rujnuvannya ukrayinskih hramiv osoblivo na Holmshini Polskij rezhim Pilsudskogo stvoriv koncentracijnij tabir Bereza Kartuzka ta Bili Sarni dlya politichnih oponentiv Ce sprichinilo radikalizaciyu polsko ukrayinskih vidnosin i zokrema znajshlo vidpovid u teroristichnij diyalnosti OUN u 1930 h Kulminaciyeyu stalo vbivstvo ukrayinskimi nacionalistami ministra vnutrishnih sprav Polshi Bronislava Perackogo v 1934 roci OUN zmogla nabuti chimalo prihilnikiv na okupovanij Polsheyu Zahidnij Ukrayini cherez antiukrayinsku shovinistichnu politiku polskoyi vladi Istorik Igor Ilyushin znajshov u polskih arhivah dokument pro isnuvannya uryadovih planiv metoyu yakih bulo zvilnennya pivdenno shidnih kresiv Volini ta Galichini Polshi vid ukrayinskoyi prisutnosti Takozh vin znajshov u polskih arhivah dokument shodo planu viselennya a mozhlivo navit i chastkovogo fizichnogo znishennya ukrayinciv na zahidnoukrayinskih zemlyah Polyaki dopomagali Ugorshini okupuvati Karpatsku Ukrayinu v berezni 1939 vidpravivshi v Zakarpattya cherez svij pivdennij kordon diversijni zagoni Bijciv Karpatskoyi Sichi zbrojne formuvannya sho zahishalo kraj osoblivo urodzhenciv Galichini sho potrapili v polon polyakam chasto rozstrilyuvali na misci bez sudu i slidstva Krah Polshi u veresni 1939 roku timchasovo vidsunuv polske pitannya v politici OUN na drugij plan Yedinoyu pereshkodoyu na shlyahu do stvorennya nezalezhnoyi ukrayinskoyi derzhavi buv SRSR tomu polyaki z okupantiv peretvorilisya na vorozhu nacmenshinu Na pochatku Drugoyi svitovoyi vijni rozbiti blukayuchi chastini Vijska polskogo ta Korpusu ohoroni pogranichchya KOP sporadichno napadali na neloyalni do polskoyi vladi ukrayinski sela Situaciya na Volini naprikinci 1942 roku Polski zhertvi rizanini UPA v seli Lipniki na Volini 1943 r Na pochatku Drugoyi svitovoyi vijni v Zahidnij Ukrayini sformuvalisya organizacijni strukturi polskogo pidpillya golovnoyu metoyu yakogo bulo vidnovlennya nezalezhnoyi Polskoyi derzhavi v yiyi dovoyennih kordonah Pidpillya pidporyadkovuvalosya polskomu uryadu u vignanni v Londoni Odnak naperedodni nimecko radyanskoyi vijni v rezultati protidiyi radyanskih organiv derzhbezpeki diyalnist polskogo vijskovogo pidpillya bula praktichno paralizovana Galicka merezha najchislennishoyi polskoyi vijskovoyi organizaciyi Soyuzu zbrojnoyi borotbi Zwiazek Walki Zbrojnej znishena osnovni funkcioneri zaareshtovani Vidnovlennya polskogo organizovanogo pidpillya stalosya pislya zahoplennya Zahidnoyi Ukrayini Nimechchinoyu Diyalnist polskih pidpilnikiv z yihnimi zbrojnimi formuvannyami bula odniyeyu z prichin stvorennya zagoniv UPA Naprikinci 1942 roku Provid OUN b vistupav proti masovogo rozvitku partizanskogo ruhu zokrema proti masshtabnih dij shodo polskogo naselennya Pro ce ye bagato svidchen zokrema zvernennya kerivnikiv OUN b do svoyih soratnikiv voseni 1942 instrukciya providnika OUN b na Volini Dmitra Klyachkivskogo vin zhe Ohrim abo Klim Savur 1942 roku rishennya konferenciyi OUN na pochatku grudnya 1942 p u Lvovi Z metoyu kontrolyu za dikoyu partizankoyu na Volin napravili por Vasilya Ivahiva 15 lyutogo 1943 p u seli Piddubcyah Luckogo povitu Ivahiv proviv naradu Volinskoyi OUN na yakij pogodzheno zbilshiti kilkist partizanskih viddiliv Vodnochas Ivahiv nakazuvav pidvladnim abi ti ne afishuvali svoyeyi diyalnosti zokrema zayavivshi Centralya perekonana u tomu sho chas dlya zbrojnogo vistupu she ne nastav Odnim iz najbilsh spirnih istorichnih pitan cogo periodu ye etnichni chistki ukrayinskogo naselennya z boku polyakiv na Zakerzonni na Holmshini ta Lyublinshini Superechlivist polyagaye v riznomu traktuvanni chasu cih podij chi pereduvali voni akciyam na Volini chi vidbulisya vzhe pislya yihnogo pochatku Bezposeredni peredumovi konfliktu 17 23 lyutogo 1943 p u seli Terebezhi nepodalik Oleska vidbulasya III Konferenciya OUN na yakij vikonuvacha obov yazkiv providnika OUN Mikolu Lebedya zmistili a jogo misce zajnyav triumvirat u skladi Zinoviya Matli Dmitra Mayivskogo ta Romana Shuhevicha ostannij buv golovnim sered nih Yak i poperednya cya konferenciya ne stosuvalasya polskogo pitannya Na cej chas vseredini OUN b vinik podil na volinyan i galichan chiyi poglyadi na podalshu diyalnist buli riznimi Pochatok aktivnih dij vidbuvsya bez uzgodzhennya z Provodom ta vsuperech postanovi konferenciyi Najimovirnishe rishennya Klyachkivskogo pro pochatok shirokomasshtabnoyi partizanskoyi borotbi ta vedennya antipolskoyi akciyi bulo pov yazane z dezertirstvom kilkoh tisyach ukrayinskih policiantiv sho priyednalasya do ukrayinskih partizaniv tim samim zbilshivshi yihni sili Tochno nevidomo sho do cogo sprichinilo prote ye pidstavi vvazhati sho ce stalosya cherez vtruchannya v situaciyu radyanskih partizaniv Zokrema u zviti komandira radyanskoyi partizanskoyi brigadi specialnogo priznachennya polkovnika Antona Brinskogo yakij buv pidporyadkovanij vijskovij rozvidci Chervonoyi armiyi napisane sho jomu vdalosya vstanoviti kontakti z ukrayinskimi partizanami j vin virishiv shtovhnuti yih na borotbu z nimcyami Shlyahom provokaciyi meni vdalosya dovesti v chotiroh rajonah do togo sho nimci pochali areshtovuvati policiantiv i yih rozstrilyuvati Todi policianti vtekli v lis Ce prizvelo na Volini do vibuhu povstannya proti nimciv Brinskij takozh viznavav sho radyanski partizani rozrahovuvali sho dezertiri z policiyi prijdut do nih odnak ti pishli do UPA Krim togo na korist ciyeyi versiyi svidchit polskij raport slid pripuskati sho v ryadah ukrayinskoyi policiyi diye radyanska provokaciya Peredusim sam vibuh povstannya ne buv sinhronnij iz zhodnimi voyennimi podiyami na shodi chi na zahodi Yevropi tomu diyalnist zbuntovanoyi ukrayinskoyi policiyi na Volini mala harakter haotichnoyi j banditskoyi akciyi yaka mogla sprichinitisya do anarhizaciyi zhittya na pozafrontovij teritoriyi ta prinesti nasampered korist bilshovikam Banderivci yak i melnikivci vidpovidno do programi OUN pryamuvali zorganizuvati idejno viddani yim zbrojni sili ale vesna 1943 p ne davala zhodnih pidstav pripuskati sho same todi vrahovuyuchi ukrayinski interesi nastav chas dlya zbrojnogo vistupu Zdayetsya sho radyanska provokaciya vikoristala ferment u ryadah OUN nenavist chleniv ciyeyi organizaciyi do polyakiv i vorozhe stavlennya banderivskih chinnikiv do nimeckih chinnikiv na Volini ta u Shidnij Malopolshi priskoryuyuchi z oglyadu na politichni ta vijskovi radyanski interesi pochatok zavorushen Hronika podijMala Berezovicya spisok zagiblih polyakiv Diyi ukrayinciv Pislya togo yak policianti dezertiri priyednalisya do ukrayinskih partizaniv Dmitro Klyachkivskij navazhivsya rozpochati aktivni partizanski diyi Nasampered vin zadumav zavoloditi selami znishivshi vsi punkti opertya dlya nimciv i komunistiv Dlya cogo vin virishiv pozbutisya vsih nebazhanih elementiv yaki stanovili bi dlya partizanki navit potencijnu zagrozu Zokrema virisheno likviduvati vsih komunistiv spivpracivnikiv nimciv predstavnikiv inshih ukrayinskih politichnih ugrupovan yaki zaperechuvali kerivnu rol OUN b hristiyan pacifistiv sho ne viznavali zbrojnoyi borotbi a takozh polyakiv vid yakih UPA mogla ochikuvati shonajbilshe vorozhoyi nejtralnosti Otzhe pershij udar ukrayinskih partizaniv buv spryamovanij proti polskih spivrobitnikiv gitlerivskoyi administraciyi sho pracyuvali v sluzhbah ohoroni lisiv i derzhavnih mayetkiv ligenshaftiv Postupovo voni poshirilisya takozh na polsku silsku lyudnist prichomu yak na kolonistiv mizhvoyennogo periodu tak i na davnishe polske naselennya Dosi nevidomo hto same iniciyuvav pershi antipolski akciyi ale chastina ukrayinskih i polskih istorikiv navodyat svidchennya pro vtyagnennya v diyi pershimi bulbivciv Tak u lyutomu 1943 akciyami v selah Parosli ta Yanovij Dolini bezposeredno keruvali poruchnik Vasil Ivahiv Sonar ta Ivan Litvinchuk Dubovij prote neyasno chi diyali voni z vlasnoyi iniciativi chi z nakazu Klyachkivskogo Vidomo sho oficijnij nakaz Klyachkivskogo shodo polyakiv z yavivsya ne piznishe chervnya 1943 a pro Ivana Litvinchuka Anatolij Kentij napisav sho jogo vvazhali odnim iz golovnih organizatoriv antipolskih akcij na Volini Polissi Vidpovidno do doslidzhen polskih istorikiv 29 30 chervnya zavdano chergovih udariv po deyakih polskih selah a 11 lipnya dijshlo do nebachenoyi doti masovoyi akciyi proti polyakiv majzhe odnochasno atakovano ponad 100 polskih poselen Istorik Volodimir V yatrovich vvazhaye sho cifra 100 znishenih polskih sil ye znachno perebilshenoyu perebilshena kilkist napadiv na polski sela stala hibnim zasnovkom z yakogo zrobleno takozh visnovok pro masshtabnu antipolsku operaciyu ta masshtabnu skoordinovanu akciyu 11 12 lipnya 1943 roku Za versiyeyu V V yatrovicha UPA stanom na 11 lipnya ne volodila takimi znachnimi silami shob odnochasno mogla atakuvati azh 100 polskih poselen usiyeyi Volini a v polskih dokumentah znachitsya lishe kilkanadcyat atakovanih polskih naselenih punktiv 11 12 lipnya 1943 roku tilki pivdennoyi chastini Volodimirskogo povitu Pam yatnij hrest zagiblim polyakam v s Selec Volodimirskogo rajonu Z doslidzhen E i V Semashkiv viplivaye sho v lipni serpni 1943 p na Volini zaginulo bilshe polyakiv nizh uprodovzh poperednogo pivrichchya Vodnochas Klyachkivskij vidavav nakazi pro podil zdobutoyi zemli ta utvorennya samouprav Geografichno akciyi peremishalisya zi shodu na zahid u lyutomu atakovano Sarnenskij Kostopilskij Rivnenskij ta Zdolbunivskij poviti u chervni Dubenskij Kremeneckij ta Luckij poviti v lipni Gorohivskij Volodimirskij ta Kovelskij a naprikinci serpnya Lyubomlskij povit Diyi UPA na Volini buli nespodivanimi tomu dezoriyentuvali soratnikiv u Galichini sho sprijnyali podiyi na Volini bez entuziazmu ce pidtverdzhuyut navit raporti polskoyi rozvidki Chastina banderivciv uvazhala cyu borotbu peredchasnoyu yaka prizvodit do nepotribnogo prolivannya ukrayinskoyi krovi OUNSD vvazhali spalah nasilstva z boku yak polyakiv tak i ukrayinciv provokovanim nimeckoyu administraciyeyu ta gestapo Zgodom na Volini stalo zrostati nezadovolennya postavoyu Galichini sho ne pishla na shlyah vidkritoyi borotbi Piznishe na III z yizdi OUN u serpni 1943 roku rozbizhnosti v bachenni situaciyi volinyanami ta galichanami viyavilisya ochevidnimi Zreshtoyu z yizd zavershivsya kompromisom uchasniki vidmovilisya vid ideyi povstannya ale virishili vesti borotbu z komunistami sho mali nadijti a otzhe pidgotuvati vidpovidni zapasi ozbroyennya harchiv ta boyepripasiv Krim togo protyagom z yizdu vidbulasya diskusiya pro UPA pid chas yakoyi Mikola Lebed i Mihajlo Stepanyak vvazhali sho UPA skomprometuvala sebe banditskimi diyami proti polskogo naselennya oskilki OUN skomprometuvala sebe spivrobitnictvom z nimcyami Shopravda v zhovtni 1943 Roman Shuhevich sho doti buv protivnikom volinskoyi iniciativi provivshi inspekciyu na Volini zminiv dumku pro cyu taktiku Ce stalo prichinoyu togo sho antipolski diyi zgodom provedeno na Galichini shopravda v pom yakshenij formi z menshoyu kilkistyu zhertv U drugij polovini 1943 roku antipolski akciyi UPA postupovo rozpovsyudzhuyutsya na teritoriyu distriktu Galichina Masovu antipolsku akciyu yaka prokotitsya vsiyeyu teritoriyeyu regionu navesni 1944 poperedila hvilya okremih ubivstv pochinayuchi z seredini 1943 roku Vibir zhertvi spochatku viznachav jogo status u polskij gromadi Akciyi ukrayinskih povstanciv spershu buli spryamovani proti polskih posadovih osib i derzhsluzhbovciv okupacijnoyi administraciyi Cilkom mozhlivo sho pri nagodi zalagodzhuvalisya rizni osobisti rahunki Zagalna kilkist antipolskih akcij UPA serpen 1943 roku 45 veresen 61 zhovten 93 listopad 309 sichen 466 U lyutomu zh i berezni 1944 roku teror prijnyav harakter masovih pogromiv Zagalom u Galichini vid ruk UPA zaginuli vid 20 do 30 tis polyakiv i she bilshe 300 tisyach zbigli u vnutrishni rajoni General gubernatorstva Slid zaznachiti sho chimalo mirnih ukrayinciv volinyan protivilisya cim akciyam ukrayinskih nacionalistiv Pro ce svidchit zokrema Kresova kniga spravedlivih vidana v Polshi Institutom nacionalnoyi pam yati U nij zibrano spogadi polyakiv pro ukrayinciv yaki dopomagali yim vprodovzh Drugoyi svitovoyi vijni j zokrema v chasi Volinskoyi tragediyi Diyi polyakiv Polski centri samooboroni na Volini v 1943 roci Polski diyi proti ukrayinciv aktivizuvalisya u vidpovid na rozshirennya dij UPA Najyaskravishim prikladom antiukrayinskih dij buli pacifikacijni akciyi nad ukrayincyami yaki provadila polska dopomizhna policiya yaka perebuvala na nimeckij sluzhbi Zagalom popri sprotiv kerivnictva polskogo pidpillya do tih pidrozdiliv uvijshlo blizko 1500 2000 osib Okrim cogo z Generalnogo Gubernatorstva perekinuli 202 j policijnij shucmanshaftbataljon yakij skladavsya z polyakiv chiselnistyu 360 osib Cej bataljon diyav perevazhno na terenah Rivnenskogo ta Kostopilskogo povitiv Na pochatku 1944 roku jogo rozbila Chervona armiya U veresni v okrugu pidtyagnuli takozh bataljon shupo Ostlyand sformovanij she u veresni 1941 roku z estonskih folksdojche U listopadi 1941 roku polski vijskoviki pochali zdijsnyuvati v Generalnij guberniyi vbivstva ukrayinskih gromadskih diyachiv Dlya protidiyi napadam polyakiv buli stvoreni nechislenni zagoni ukrayinskoyi samooboroni Polska policiya brala uchast u chislennih pacifikacijnih akciyah v ukrayinskih selah pro sho svidchat bagato spogadiv iz togo periodu U karalnih akciyah nad ukrayincyami najchastishe brav uchast 202 j shucmanshaftbataljon Za deyakimi svidchennyami chasto za kozhne spalene povstancyami polske selo polska policiya znishuvala p yat i dekoli navit bilshe ukrayinskih sil Vodnochas komanduvannya Armiyi Krajovoyi Volinskogo okrugu abi protidiyati UPA pochalo stvoryuvati vlasni polski partizanski zagoni a takozh napravilo oficeriv i ryadovih bijciv kadrovogo skladu AK organizovuvati v polskih poselennyah bazi samooboroni Uprodovzh 1942 1943 r na teritoriyi Volini postalo kilka desyatkiv takih baz Do najpotuzhnishih z nih nalezhali bazi v poselennyah Pshebrazhe nini s Gajove Luckogo r nu Guta Stepanska i Stara Guta Panska Dolina Zasmiki nini u skladi s Grushivka Kovelskogo r nu Bilin nini selo Volodimirskogo rajonu Z baz samooboroni polyaki zdijsnyuvali napadi na ukrayinski sela Pochalisya karalni akciyi polskih zbrojnih formuvan nad ukrayinskim naselennyam Za spogadami uchasnikiv tih akcij voni stosuvalisya ukrayinskih poselen blizkih do znishenih polskih sil oskilki na yih naselennya padala pidozra u spivuchasti Napadi polyakiv na ukrayinski sela pochalisya zadovgo do lipnya 1943 roku Hocha v nakazah polskogo Provodu pidkreslyuvali sho karalni diyi shodo civilnih nepripustimi prote cih nakaziv ne zavzhdi dotrimuvalisya Pro ce svidchit napriklad donesennya predstavnika uryadu u Volinskomu okruzi Kazim yezha Banaha yakij v odnomu zi svoyih raportiv nadislanih do Varshavi zvinuvachuvav deyaki polski partizanski viddili u slipomu zastosuvanni teroru Diyi polyakiv chasto vidznachalis osoblivoyu zhorstkistyu shodo ukrayinskogo naselennya U sichni 1944 r Armiya Krajova sformuvala z polskih partizanskih zagoniv ta kolishnoyi polskoyi policiyi pl v kilkosti 6558 voyakiv dlya borotbi z UPA i Vermahtom Karalni akciyi provadili takozh viddili polskoyi komunistichnoyi partizanki U zvitah pro akciyu u seli Lahvichah navit ishlosya pro virizuvannya ukrayinskogo naselennya Naprikinci vijni polske pidpillya zdijsnyuvalo napadi na ukrayinski sela z metoyu realizaciyi akciyi Burya U 1944 roci polski vijskovi zagoni zdijsnili nizku napadiv na ukrayinski sela Holmshini U nich z 9 na 10 bereznya 1944 roku zdijsneno napad na ukrayinski sela Sagrin vbito ponad 800 ukrayinciv Turkovichi Shihovichi Pasiki Malici Strizhovec Laskiv ta inshi 26 bereznya na selo Berest vbito ponad 200 ukrayinciv u kvitni na ponad 20 sil sered yakih Novosilki Krugle Telyatin Zhulici Radyanski vijskovi ta miscevi zhiteli oglyadayut tila ubitih ukrayinciv u Verhovini pislya napadu polyakiv 6 chervnya 1945 roku Vijskovi formuvannya polyakiv prodovzhuvali napadati na ukrayinski sela v 1945 roci Pislya formalnogo zavershennya vijni pidpilni formuvannya Armiyi Krajovoyi prodovzhuvali vbivstva ukrayiniciv Holmshini i Pidlyashshya u spivpraci z miliciyeyu novoyi socialistichnoyi vladi Polskoyi Narodnoyi Respubliki Volinska tragediya v istoriografiyiPolski istoriki zapochatkuvali studiyi Volinskoyi tragediyi Same polyaki vidali velicheznu kilkist spogadiv zapochatkuvali robotu nad vidnovlennyam imen zhertv polskogo naselennya na Volini chi ne vpershe zdijsnili sistematizaciyu ta tipologizaciyu doslidnickoyi bazi u sferi Volinskoyi tragediyi U svoyu chergu ukrayinska istoriografiya znachno piznishe rozpochala zajmatis doslidzhennyami vkazanoyi tematiki tozh vitchiznyani istoriki u vlasnih studiyah protyagom dovgogo chasu namagalis spiratis na napracyuvannya polskih koleg sho prizvelo do pobudovi koncepcij vitchiznyanimi naukovcyami shlyahom poshuku kontrargumentiv polskim vchenim Ukrayinska istoriografiya Odnochasno iz konsolidaciyeyu polskoyi dumki protyagom ostannogo desyatilittya vitchiznyana nauka zamist produkuvannya navzdoginnih argumentiv vse aktivnishe proponuye vlasni koncepciyi ta interpretaciyi volinskih podij Nini oficijni polski formulyuvannya Volinskoyi tragediyi pidtrimuyutsya lishe nevelikim kolom liberalnih istorikiv Sered vitchiznyanih istorikiv odnim z avtoritetnih doslidnikiv lishayetsya Volodimir Sergijchuk Oponuyuchi polskomu kolezi Gzhegozhu Motici yakij stverdzhuye sho vidplatni akciyi na Holmshini v 1943 r buli rezultatom provedenih ukrayinskimi nacionalistami etnichnih chistok na Volini togo zh roku istorik stverdzhuye sho polska spilnota na zahidnoukrayinskih zemlyah neodnorazovo provokuvala antiukrayinski akciyi z boku nimeckoyi administraciyi v pershi roki vijni Sergijchuk vvazhaye za mozhlive vipravdati diyalnist ukrayinciv na Volini yak pragnennya korinnogo etnosu do zahistu vlasnih prav Osoblivoyi uvagi zaslugovuye poglyad lvivskogo istorika Leonida Zashkilnyaka sho vbachaye prichini eskalaciyi ukrayinsko polskih vidnosin v roki Drugoyi svitovoyi vijni u vzayemnih zvinuvachennyah polyakiv ta ukrayinciv u posobnictvi okupantam natomist rishennya OUN pro zachistku ukrayinskih teritorij vid polyakiv stalo ostannoyu krapleyu sho sprichinila vzayemni vinishennya civilnogo naselennya Natomist inshij ukrayinskij istorik Yaroslav Dashkevich perekonanij sho zagostrennya situaciyi na Volini zumovleno nebazhannyam polskogo emigracijnogo uryadu jti na postupki ukrayinskomu naselennyu vidmovitis vid realizaciyi proyektu Velikoyi Rechi Pospolitoyi Vin nagoloshuye na tomu sho konflikt na zahidnoukrayinskih zemlyah naspravdi buv Ce bulo povstannya ukrayinskogo naselennya proti troh okupantiv Znachni civilni zhertvi buli naslidkom ne spryamovanih dij kerivnictva OUN ta UPA a stihijnogo harakteru cogo povstannya Zaslugovuye na uvagu monografiya Volodimira V yatrovicha Druga polsko ukrayinska vijna 1942 1947 Istorik robit sprobu poglyanuti na ukrayinsko polski vidnosini u bilsh shirokij hronologichnij perspektivi vkazuyuchi na te sho napruzhennya v ukrayinsko polskih vidnosin seredini 40 h rokiv naspravdi bulo ne obmezhenoyu hronologichno akciyeyu a chastinoyu shirshogo ukrayinsko polskogo protistoyannya Prote polski kolegi vvazhayut danu koncepciyu neprijnyatnoyu ne viznayuchi pravomirnist isnuvannya ukrayinskogo vizvolnogo ruhu Dumku V yatrovicha podilyaye Leonid Zashkilnyak prote iz zauvazhennyam sho pershij opuskaye z polya zoru period z 1939 po 1941 rr sho ye nadzvichajno vazhlivim dlya rozuminnya glibinnih prichin narostannya napruzhennya ukrayinsko polskih vidnosin Na dumku nizki ukrayinskih istorikiv napadi na polski selisha zdijsnyuvali i specpidrozdili NKVS odyagneni yak bijci UPA golovnim chinom c metoyu znishennya polskogo pidpillya zmushuyuchi polyakiv shukati kontakti z chervonimi partizanami stimulyuyuchi spivpracyu z radyanskoyu vladoyu a takozh iniciyuyuchi napadi na ukrayinski sela yaki osoblivo pidtrimuvali UPA abo sluzhili yih bazami Sered cih pidrozdiliv buli ti v ryadah yakih vhodili kolishni bijci UPA yaki pracyuvali na NKVD 30 listopada 2007 Sluzhba bezpeki Ukrayini SBU opublikuvala arhivi pro te sho v Zahidnij Ukrayini diyali do 1954 roku diyalo blizko 150 takih specialnih grup zagalnoyu chiselnistyu v 1800 cholovik Polska istoriografiya Polski istoriki zveli doslidzhennya Volinskoyi tragediyi na kardinalno novij riven Naukovci susidnoyi krayini stvorili nadzvichajno spriyatlivi umovi dlya peretvorennya mnemoistoriyi na spravdi mizhgaluzevu disciplinu pidgotuvavshi gruntovnij bazis dlya podalshoyi rozrobki podibnih pitan Natomist ukrayinski istoriki popri rozvitok vitchiznyanih studij Volinskoyi tragediyi v doslidzhennyah istorichnoyi pam yati vdayutsya vinyatkovo do redukciyi istorichnogo faktora nehtuyut inshimi aspektami mnemoistorichnih doslidzhen Pochatkom antiukrayinskih polskih akcij na Holmshini polski istoriki zdebilshogo vvazhayut 1942 pochatok 1943 rokiv Polski istoriki vipravdovuyut masovi vbivstva ukrayinciv polskimi vijskovimi zagonami na Holmshini nazivayuchi yih vidplatoyu za kolaboracionizm i diyi ukrayinskogo pidpillya U polskij istoriografiyi vidilyayut chotiri panivni tendenciyi sho zagalom okreslyuyut osnovni napryamki v interpretaciyi Volinskoyi tragediyi Ci chotiri napryamki za G Motikoyu vidilyayut taki Tradicionalistichna istoriografiya i Vladislav Filyar Gzhegozh Mazur Yuzef Turovskij reprezentovana perevazhno chlenami t zv kresovih tovaristv Tradicionalisti traktuyut Volinsku tragediyu yak etnichnu chistku sho bula zdijsnena ukrayinskimi nacionalistami suproti polskoyi nacionalnoyi menshini Voni vimagayut zasudzhennya dij ukrayinskih nacionalistiv pid chas Drugoyi svitovoyi vijni yak zlochinnih Revizionistichna istoriografiya Gzhegozh Motika Rishard Tozheckij i Tadeush Olshanskij reprezentovana molodim pokolinnyam polskih istorikiv sho namagayutsya oponuvati istorikam tradicionalistam Revizionisti namagayutsya bilsh ob yektivno ta strimano pidhoditi do ocinok Volinskoyi tragediyi vvodyachi v naukovij obig novi materiali z rozsekrechenih arhiviv specsluzhb spovnyuyuchi studiyi Volinskoyi tragediyi vse novim faktichnim materialom V ostanni roki Gzhegozh Motika vse bilshe shilyayetsya do tradicionalistichnoyi interpretaciyi Volinskoyi tragediyi Polski istoriki ukrayinskogo pohodzhennya Roman Drozd Mikola Sivickij poslidovno napolyagayut na tomu sho Volinska tragediya zumovlena diskriminacijnoyu politikoyu sho yiyi provodiv uryad Drugoyi Rechi Pospolitoyi Pozanaukovij napryamok Viktor Polishuk Edvard Prus Vadim Kolyesnichenko Dmitro Tabachnik Predstavniki cogo napryamku namagayutsya dovesti sho ukrayinci cilespryamovano znishuvali polyakiv na Volini Dlya istoriopisannya cogo napryamku harakterne manipulyuvannya materialami z metoyu vikrittya t zv svavil ukrayinskih nacionalistiv V V yatrovich stverdzhuye sho polska koncepciya zumisne rozglyadaye Volin i 1943 rik okremo vid reshti podij NaslidkiKilkist zhertv yaku nazivayut doslidniki silno variyuyetsya Za polskimi pidrahunkami pid chas ciyeyi tragediyi z polskogo boku zaginulo shonajmenshe 36 543 36 750 osib golovnim chinom polski selyani z yakih ponad 19 tisyach iz vstanovlenimi prizvishami a z ukrayinskogo boku do kilkoh tisyach osib Deyaki polski istoriki nazivayut u dva tri razi bilshe chislo zagiblih polyakiv Zokrema polski istoriki Eva ta Vladislav Semashko ta Gzhegozh Motika povtoryuyuchi dani istorikiv Semashkiv vkazuyut na kilkist 100 tisyach polskih zhertv na vsih teritoriyah protistoyannya vklyuchayuchi Volin hocha v pracyah istorikiv Semashkiv chasto zustrichayutsya falsifikaciyi pov yazani z perebilshennyam kilkosti polskih zhertv ta zanizhennyam kilkosti ukrayinskih zhertv Krim togo chislo zagiblih polyakiv piddavalos i prodovzhuye piddavatis manipulyaciyam z boku polskih istorikiv ta politikiv Ranishe navit nazivali cifri 500 tisyach ta 200 tisyach vbitih polyakiv hocha vidpovidno do ocinok polskogo pidpillya v 1944 roci na Volini zaginulo 15 tisyach polyakiv Za radyanskimi ocinkami voni stanovili 20 tisyach ubitimi Piznishe ci cifri v ocinkah riznih polskih istorikiv ta politikiv znachno zrosli Kilkist zagiblih ukrayinciv na vsih teritoriyah ukrayinsko polskogo konfliktu vklyuchayuchi Volin za deyakimi pidrahunkami syagaye 21 24 tis osib Polski istoriki yak pravilo vikoristovuyut u svoyih pracyah kilkist polskih zhertv yaka viznachena polskimi doslidnikami Vladislavom i Evoyu Semashkami na osnovi rozpovidej polyakiv yaki buli svidkami rizanini ta sami bezposeredno brali uchast u rizanini ukrayinskogo naselennya v riznih polskih vijskovih formuvannyah v tomu chisli 27 yi diviziyi AK Odnak rozpovidi ukrayinskih svidkiv rizanini ta ukrayinski dokumenti Semashki proignoruvali u svoyemu doslidzheni Ne pidtverdzhuyetsya doslidzhennyami ukrayinskih istorikiv obchislena polskimi istorikami Semashkami kilkist zagiblih polyakiv v konkretnih naselenih punktah Volini Vodnochas vstanovleno sho vidpovidno do alternativnih rozrahunkiv istoriki Semashki yak minimum udvichi zavishili kilkist polskih zhertv i vikoristovuyut v trichi zanizhenu istorikom Turovskim kilkist ukrayinskih zhertv Polskij istorik Gzhegozh Motika ranishe pisav sho vid ruk polyakiv zaginulo 15 20 tisyach ukrayinciv A u svoyij knizi z nazvoyu Vid volinskoyi rizanini do operaciyi Visla Polsko ukrayinskij konflikt 1943 1947 rr vin zayavlyaye sho u svitli najnovishih danih vin shilnij zmenshiti kilkist vbitih ukrayinciv vid ruk polyakiv do kilkosti vid 10 11 do 15 tisyach Odnak cih zhodnih najnovishih danih na osnovi yakih vin zmenshiv kilkist ukrayinskih zhertv vin ne predstaviv u svoyij knizi Gzhegozh Motika yak i istoriki Semashki u svoyih pracyah ne vrahovuyut kilkist ukrayinciv vbitih polskoyu dopomizhnoyu policiyeyu ale vodnochas voni vrahovuyut kilkist polyakiv vbitih ukrayinskoyu dopomizhnoyu policiyeyu Ranishe takozh Gzhegozh Motika viznavav sho cheske ta ukrayinske selo Malin znishila polska policiya na sluzhbi v nimciv A vzhe piznishe u svoyij knizi vin stverdzhuye sho v pacifikaciyi Malina v rezultati yakoyi zaginuli ponad shistsot osib perevazhno chehiv polska policiya abo vzagali ne brala uchast abo yiyi uchast bula minimalnoyu Dlya ilyustraciyi Volinskoyi rizanini polyaki chasto vikoristovuyut znimki ukrayinskih zhertv vid ruk polskih vijskovih formuvan ta fotografiyi z falshivimi pidpisami yaki ne mayut stosunku do vbivstv polyakiv zagonami UPA zokrema fotografiyi vbitih ditej ciganki Marianni Dolinskoyi yaka perebuvayuchi v stani bozhevillya yih sama vbila u nich z 11 na 12 grudnya 1923 roku V ocinci Volinskoyi rizanini polski istoriki ta politiki zastosovuyut podvijni standarti masove vbivstvo mirnogo polskogo naselennya voni nazivayut etnichnimi chistkami genocidom ta lyudobojstvom a masove vbivstvo ukrayinskogo naselennya za etnichnoyu oznakoyu voni nazivayut polskimi vidplatnimi akciyami ta vijskovimi zlochinami sho zokrema superechit viznachennyu terminu genocid Polyaki chasto zdijsnyuvali ci svoyi vidplatni akciyi na ukrayinskih selah Zakerzonnya yaki znahodilis za desyatki ta sotni kilometriv vid volinskih polskih sil yaki piddavalis napadam OUN UPA Polski istoriki ta politiki ne poyasnyuyut yakim chinom zavinili ukrayinski sela Zakerzonnya yakim vidplachuvali polyaki za napadi OUN UPA na polski sela Volini Deyaki polski istoriki vzhivayut termin preventivni akciyi vidplati shodo polskih napadiv na ukrayinski sela yaki polyaki vchinili pershimi sho ye oksyumoronom V ukrayinskih istorichnih dzherelah takozh zustrichayutsya vidplatni akciyi ukrayinciv nad polyakami napadi ukrayinciv na polski sela poyasnyuyutsya yak vidplatni akciyi za poperedni napadi polyakiv na ukrayinski sela Ukrayinski istoriki ne pogodzhuyutsya z poziciyeyu polskih istorikiv i vvazhayut sho vbivstva ukrayinskogo naselennya treba ocinyuvati takimi samimi kriteriyami yak vbivstva polskogo naselennya Voni takozh vvazhayut sho antipolski akciyi OUN i UPA ne mozhna nazivati genocidom oskilki genocid zdijsnyuye derzhava a OUN i UPA ne buli derzhavnimi strukturami yakoyis derzhavi Masova zagibel civilnogo naselennya yevropejskih kolonistiv pid chas duzhe zhorstokih antikolonialnih vijn narodiv Aziyi ta Afriki ne kvalifikuyutsya yak genocid u mizhnarodnomu pravi Za ukrayinskimi doslidzhennyami lishe na teritoriyi odnogo Volodimirskogo rajonu polyaki vbili majzhe 1500 civilnih ukrayinciv Na teritoriyi Rivnenskoyi oblasti viyavleno ponad 10 tisyach zhertv vid ruk polskih komunistichnih shovinistichnih kolaborantskih formuvan ta polskoyi samooboroni a kilkist vstanovlenih zlochiniv skoyenih polyakami vzhe perevishila 1500 Za pidrahunkami Stepana Makarchuka zagalni vtrati sered civilnogo ukrayinskogo naselennya Volini pid chas Drugoyi svitovoyi vijni sklali bl 120 tis osib Ce bez vtrat ubitih na fronti 70 tis ta ubitih v hodi radyanskih karalnih akcij proti povstanciv ta pidpilnikiv UPA 45 tis osib Vodnochas na dumku Makarchuka skilki z cih 120 tis osib zaginuli vid ruk polyakiv viznachiti vazhko oskilki bilshist zlochiniv u radyanski chasi spisuvali na nimciv zokrema j masovi vbivstva ukrayinciv zdijsneni polskimi kolaborantami u formuvannyah dopomizhnoyi policiyi Golovnim politichnim naslidkom podij na Volini stali tak zvanij ukrayinsko polskij obmin naselennyam zdijsnenij protyagom 1944 1946 rokiv ta operaciya Visla 1947 U ramkah cih akcij polskij komunistichnij uryad za uchasti Chervonoyi Armiyi spershu deportuvav chastinu ukrayinskogo naselennya Lemkivshini Posyannya Pidlyashshya i Holmshini na teritoriyu SRSR a zgodom tih hto vidmovivsya pokidati svoyi oseli nasilno viselili na zahidni teritoriyi Polshi Vodnochas reshtki polskogo naselennya Volini ta Galichini takozh viselili na teritoriyu Polshi VplivDokladnishe Nacionalnij den pam yati zhertv genocidu skoyenogo ukrayinskimi nacionalistami proti gromadyan Drugoyi Rechi Pospolitoyi 5 lipnya 2013 roku do Sejmu respubliki Polshi zvernulisya 148 narodnih deputativ Ukrayini 118 regionaliv 23 komunisti ta dekilka pozafrakcijnih z prohannyam viznati Volinsku tragediyu genocidom polskogo narodu Cyu zayavu ocinenu yak bezprecedentnu pidpisali naperedodni 70 richchya vshanuvannya zhertv ukrayinsko polskogo protistoyannya u 1943 1944 rokiv Prezident Ukrayini Leonid Kravchuk nazvav regionaliv yaki zaklikali polskij Sejm viznati podiyi na Volini genocidom zradnikami ukrayinskogo narodu 12 lipnya 2013 roku ministr zakordonnih sprav Polshi Radoslav Sikorskij vistupayuchi pered Sejmom prosiv ne zagostryuvati poziciyu vvazhayuchi yiyi genocidom shodo Volinskoyi tragediyi Sejm ne pidtrimav proyekt viznannya podiyi genocidom 212 za 222 proti 3 utrimalis 17 grudnya 2014 roku pid chas vistupu u Varshavi pered oboma palatami polskogo parlamentu ta za prisutnosti polskogo Prezidenta Bronislava Komorovskogo prem yer ministra Polshi Evi Kopach ta chleniv Uryadu Polshi Prezident Ukrayini Petro Poroshenko poprosiv u polyakiv probachennya za Volinsku tragediyu Naprikinci zhovtnya 2015 vidomij polskij istorik yakij nezadovgo pered cim stav senatorom vid partiyi Pravo i spravedlivist vidomij zokrema tim sho faktichno nazvav Lviv neobhidnim dlya polskogo narodu mistom zayaviv sho ukrayinci ne stanut povnocinnoyu naciyeyu bez usvidomlennya togo sho Volinska tragediya bula genocidom polskogo narodu sho Ukrayina ne zmozhe integruvatisya v yevropejskij kulturnij prostir yaksho proslavlyatime i shanuvatime OUN UPA Na pochatku chervnya 2016 roku vidomi ukrayinci v tomu chisli Prezidenti Ukrayini L Kravchuk V Yushenko zvernulis z vidkritim Zvernennyam do provodu Polskoyi derzhavi ta vsogo suspilstva Na pochatku lipnya polska elita napisala list vidpovid na ce zvernennya ukrayinciv list pid nazvoyu Brati ukrayinci yakij oprilyudnili u polskij presi pidpisali sorok avtoritetnih predstavnikiv polskogo narodu zokrema tri eksprezidenti Leh Valensa Aleksander Kvasnyevskij i Bronislav Komorovskij bagato polskih politichnih gromadskih ta kulturnih diyachiv i zhurnalistiv Zokrema u nomu ye taki ryadki nas tishit Vash list zi znamennimi slovami probachayemo ta prosimo pro vibachennya u yakomu ne uhilyayetesya vid vidpovidalnosti za krivdi zavdani polyakam u sorokovih rokah minulogo stolittya Mi takozh viddayemo chest zhertvam bratovbivchih polsko ukrayinskih konfliktiv Dyakuyemo za Vash list ta prosimo probachiti krivdi zapodiyani nashim bratam ukrayincyam polskimi rukami 6 lipnya 2016 roku Senat Respubliki Polsha prijnyav Proekt uhvali shodo vshanuvannya gromadyan Drugoyi Rechi Pospolitoyi zhertv ubivstv ukrayinskih nacionalistiv u 1939 1945 rokah U nomu zokrema vkazano sho zagalna kilkist zhertv 100 ta kilka desyatkiv tisyach osib yakimi stavali takozh yevreyi chehi virmeni ukrayinci Senat viddaye najvishu shanu voyakam Armiyi krajovoyi kresovih samooboron Bataljoniv selyanskih hlopskih ta inshim formaciyam yaki protidiyali rizni vislovlyuye povagu i vdyachnist tim ukrayincyam yaki narazhayuchis na nebezpeku ryatuvali polyakiv ta proponuye vstanoviti dlya nih specialni vidznaki 7 lipnya marshalok Senatu Stanislav Karchevskij skeruvav proyekt uhvali do zakonodavchoyi komisiyi golova Stanislav Gogach yaka na zasidanni 7 lipnya vrahuvala popravki i shvalila proyekt yakij skeruvala dlya zatverdzhennya Senatom Uvecheri 7 lipnya 2016 roku Senat prijnyav uhvalu za 60 23 proti 1 utrimavsya shodo Volinskoyi tragediyi U rezolyuciyi senatori zaklikali polskij Sejm viznachiti 11 lipnya Nacionalnim dnem pam yati zhertv genocidu skoyenogo ukrayinskimi nacionalistami proti gromadyan Drugoyi Rechi Pospolitoyi 8 lipnya 2016 roku zgidno z povidomlennyam pressluzhbi Prezidenta Ukrayini Prezident Petro Poroshenko razom z ukrayinskoyu delegaciyeyu za uchastyu predstavnikiv Administraciyi Prezidenta Ukrayini posla Ukrayini v Respublici Polsha Andriya Deshici ta narodnogo deputata Nadiyi Savchenko vshanuvali pam yat zhertv poklali kviti do pam yatnika zhertvam Volinskoyi tragediyi u Varshavi Poroshenko poklav vinok stavshi na kolino sho ocinili v polskomu suspilstvi Odnak v ukrayinskomu suspilstvi cej vchinok viklikav j negativnu reakciyu Zokrema lider Radikalnoyi partiyi Oleg Lyashko vvazhav sho Prezident vkotre priniziv ukrayinskij narod na mizhnarodnij areni Takozh O Lyashko razom iz narodnim deputatom Viktorom Vovkom zareyestruvali u parlamenti proyekt Postanovi Pro zayavu VR u zv yazku z namirami Senatu i Sejmu Respubliki U nij voni proponuyut Verhovnij Radi rishuche zasuditi odnostoronni diyi Senatu ta Sejmu Respubliki Polsha spryamovani na pereglyad pozitivnih rezultativ spivpraci yaki buli dosyagnuti pid chas konstruktivnogo ukrayinsko polskogo dialogu za ostanni desyatilittya posilayuchis na te sho Ukrayina ta Respublika Polsha vzhe dali spilnu ob yektivnu ocinku istorichnim podiyam zokrema na Volini u pogodzhenih oboma storonami dokumentah 11 lipnya 2016 roku v programi pol Michal Rachon Minela 20 na telekanali TVP Info ministr oboroni Polshi Antonij Macerevich nazvav podiyi pov yazani z Volinskoyu tragediyeyu bezsumnivnim zlochinom genocidu pol zbrodnia ludobojstwa a Rosiyu vinnoyu u Volinskij tragediyi bo voni bilshoviki vikoristovuvali chastinu ukrayinskih nacionalistiv dlya organizaciyi genocidu Takozh ministr stverdiv sho polske suspilstvo takozh vinne v tomu sho pro ti podiyi ne govorili pravdi a pidtrimka rozbudovi Nezalezhnosti Ukrayini na osnovi pravdi ce interes Polshi Vidomosti pro interv yu A Macerevicha v ukrayinskih ZMI z yavilisya 12 lipnya 2016 roku Danilo Yanevskij vvazhaye sho polyaki povinni chitko vkazati pro yaku z vidomih Povstanskih armij jde mova Tarasa Bulbi Sergiya Kachinskogo Vasilya Ivahiva z travnya 1943 VO Zagrava Dmitra Klyachkivskogo yakij nazivav svoyi zagoni Ukrayinska Povstancha Armiya Takozh stverdzhuye sho S Bandera vkazuvav na samochinnist perehodu do povstanskih form borotbi Volinskoyi krajovoyi OUN Za spogadami kerivnika UPA Poliska Sich Tarasa Bulbi Borovcya zagoni UPA sho pidporyadkovuvalisya OUN b vimagali vid yihnih zagoniv Ochistiti vsyu povstansku teritoriyu vid polskogo naselennya yake vsyudi shkodit ukrayinskij spravi Na sho Borovec vidpoviv Princip kolektivnoyi ta rodinnoyi vidpovidalnosti mozhut stosuvati tilki varvari a ne kulturna armiya Yaroslav Dashkevich govoriv Ukrayinskij teror 1942 1944 rokiv shodo polskogo naselennya Zahidnoyi Ukrayini zaslugovuye na suvore i bezzasterezhne zasudzhennya Golovnim iniciatorom rozglyadu pitannya v Sejmi buv golova deputatskoyi grupi Sejmu Polsha Ukrayina Mihal Dvorchik 22 lipnya 2016 Sejm progolosuvav za te shob viznati podiyi genocidom pidtrimali 432 deputati sejmu z 460 a 11 lipnya vvazhatimut Nacionalnim dnem pam yati zhertv genocidu zdijsnenogo ukrayinskimi nacionalistami proti polyakiv Prezident Ukrayini P Poroshenko visloviv zhal z cogo privodu Posol Ukrayini u Polshi Andrij Deshicya Nadzvichajno prikro sho chastina polskih politikiv prijmayuchi postanovu pro vshanuvannya zhertv Volini tak i ne vrahuvala neodnorazovih zvernen ta propozicij ukrayinskoyi storoni shodo spilnoyi ocinki nashoyi spilnoyi tragichnoyi istoriyi Rezolyuciya Sejmu viklikala bagato emocij v Ukrayini Komitet Verhovnoyi Radi u zakordonnih spravah vvazhaye sho ce nekorektna ocinka podij na Volini yaka ye antiukrayinskoyu takozh perekreslyuye ves konstruktivnij politichnij i diplomatichnij dorobok ta zusillya dvoh derzhav i narodiv spryamovani na vzayemne proshennya ta primirennya V yatrovich vvazhaye sho volinska postanova Sejmu ye vislovlennyam zhalyu za vtrachenimi teritoriyami takozh sho v roki Drugoyi svitovoyi znachno bilshe polyakiv u tomu chisli iz t zv kresiv zaginuli vid ruk nacistiv i komunistiv ale zhodnih rezolyucij shodo viznannya cih ubivstv genocidom polskij parlament ne rozglyadav 8 veresnya 2016 roku Komitet Verhovnoyi Radi Ukrayini u zakordonnih spravah na svoyemu zasidanni odnogolosno uhvaliv rishennya rekomenduvati Verhovnij Radi Ukrayini prijnyati proyekt postanovi 5095 zayavi vidpovidi Polshi shodo Volinskoyi tragediyi za osnovu ta v cilomu Golova OUN Bogdan Chervak vvazhaye sho rezolyuciya Sejmu ce viklik dlya Ukrayini Irina Farion nazvala uhvalu sejmu 11 lipnya dikunskoyu Golova UINP Volodimir V yatrovich vvazhaye sho imovirno najdostovirnishimi ye dani istorikiv yaki govoryat sho v polsko ukrayinskomu konflikti vbito blizko 16 000 ukrayinciv i blizko 30 000 40 000 polyakiv a dani pro 100 000 zagiblih polyakiv i 5000 ukrayinciv yaki naviv Prezident Polshi Andzhej Duda absolyutno neobgruntovani zhodnimi istorichnimi chi demografichnimi doslidzhennyami 19 travnya 2023 roku rechnik ministerstva zakordonnih sprav Polshi Lukash Yasina v interv yu portalu Onet zayaviv sho z boku Prezidenta Ukrayini brakuye rozuminnya vazhlivosti temi Volini dlya polyakiv ta vin maye vzyati na sebe bilshe vidpovidalnosti 11 lipnya 2023 roku Sejm Polshi uhvaliv rezolyuciyu pro vshanuvannya pam yati zhertv Volinskoyi tragediyi u yakij zaznacheno sho polsko ukrayinske primirennya maye vklyuchati viznannya provini FilmiStolittya Yakova miniserial Ukrayina 2016 Volin film Polsha 2016 Chorna smuga ukrayinskij film 2016 roku LUKAVE LYuDOBUJSTVO dokumentalnij film Ukrayina 2018 VshanuvannyaU 2017 roci v Nacionalnomu parku pam yati v Toruni zveli eklektichnij pam yatnik polskim zhertvam tragediyi Div takozhMarianna Dolinska Tragediya sela Krasnij Sad Piskorovichi Riznya v Berezci Riznya v Sagrini Bijnya u Verhovini Riznya v Sivchini Riznya v Skopovi Riznya v Gorajci Riznya v Zavadci Morohivskij Tragediya sela Pavlokomi Sokirniki Polsko biloruskij etnichnij konfliktPrimitkiT Armiya bez derzhavi slava i tragediya ukrayinskogo povstanskogo ruhu Spogadi Vinnipeg Nakladom Tovaristva Volin 1981 S 251 Skorupskij Maksim Tudi de bij za volyu Storinka 92 95 Ukrayinska Motika Gzhegozh Vid volinskoyi rizanini do operaciyi Visla Polsko ukrayinskij konflikt 1943 1947 rr Storinka 72 Ukrayinska Igor Ilyushin Polske pidpillya na teritoriyi Zahidnoyi Ukrayini v roki Drugoyi svitovoyi vijni 15 lyutogo 2018 u Wayback Machine Miro slav Cheh Yak Moskva vidkrila bramu do pekla na Volini 14 travnya 2014 u Wayback Machine I ukrayinci i polyaki buli pishakami u gri velikih derzhav iPress ua from Miroslaw Czech Jak Moskwa rozpetala pieklo na Wolyniu 28 bereznya 2014 u Wayback Machine Gazeta Wyborcza 08 03 2013 21 14 Volodimir V yatrovich Druga polsko ukrayinska vijna K VD Kiyevo Mogilyanska akademiya 2011 S 27 Ivan Olhovskij Zignuli Motiku U prodovzhennya volinskoyi polemiki 19 listopada 2021 u Wayback Machine Arhiv originalu za 21 veresnya 2013 Procitovano 19 veresnya 2013 Arhiv originalu za 17 lipnya 2018 Procitovano 16 lipnya 2018 Andrij Bolyanovskij 26 travnya 2019 u Wayback Machine Problema kilkosti polskih zhertv volinskoyi tragediyi 1943 roku Ukrayina Polsha istorichna spadshina i suspilna svidomist 2013 Vip 6 S 129 142 Mikola Sivickij Istoriya polsko ukrayinskih konfliktiv Tom 2 Balans borotbi za polskist 21 veresnya 2013 u Wayback Machine S 18 27 Krivava Volin 23 serpnya 2017 u Wayback Machine Ukrayinska gazeta Plyus 18 31 grudnya 2008 Volodimir Kosik Parizh Myunhen Ukrayinsko polske protistoyannya pid chas nimeckoyi okupaciyi 17 serpnya 2016 u Wayback Machine S 381 Oksana Kalishuk Problema ukrayinsko polskogo protistoyannya na zahidnoukrayinskih zemlyah u roki drugoyi svitovoyi vijni v istorichnij nauci demografichnij zriz 21 veresnya 2013 u Wayback Machine Volodimir Sergijchuk Arhiv originalu za 10 zhovtnya 2021 Procitovano 10 zhovtnya 2021 Arhiv originalu za 23 serpnya 2017 Procitovano 22 serpnya 2017 Ivan Olhovskij Krivava Volin K 248 s Arhiv originalu za 13 lipnya 2019 Procitovano 13 lipnya 2019 SBU peredast vsi arhivi KDB Institutu nacionalnoyi pam yati Sivickij Mikola Istoriya polsko ukrayinskih konfliktiv Tom pershij S 59 62 65 67 Korovickij Ivan Nishennya cerkov na Holmshini 5 veresnya 2012 u Wayback Machine Arhiv originalu za 8 veresnya 2013 Procitovano 4 kvitnya 2013 Neizvestnaya vojna v Karpatah Karpatskaya Sech 24 serpnya 2021 u Wayback Machine S Chuev Proklyatye soldaty Predateli na storone III rejha M 2004 Motika Gzhegozh Vid volinskoyi rizanini do operaciyi Visla Polsko ukrayinskij konflikt 1943 1947 rr Avtoriz per z pol A Pavlishina pislyam d i n I Ilyushina K Duh i litera 2013 s 34 Revolution from Abroad The Soviet Conquest of Poland s Western Ukraine and Western Belorussia by Jan T Gross pages 18 21 Yaroslav Tirik Bogdan Makarishin Obpalena vognem svoboda Arhiv originalu za 29 chervnya 2013 Procitovano 29 chervnya 2013 Arhiv originalu za 30 zhovtnya 2021 Procitovano 30 zhovtnya 2021 Sergijchuk V Ukrayinskij zdvig t II Volin 1939 1955 K 2005 Citata Ne partizanka soten chi navit tisyach ale nacionalno vizvolna revolyuciya miljoniv prinese svobodu za Kentij A Narisi istoriyi Organizaciyi Ukrayinskih Nacionalistiv v 1941 1942 rr Kiyiv 1999 S 165 166 U cij instrukciyi nakazano dotrimuvatisya vnutrishnoyi konsolidaciyi a takozh ne piddavatisya na provokaciyi do vidkritoyi borotbi V yiyi pidsumku virisheno zbilshiti kilkist partizanskih viddiliv na Volini ale nadali yihnya chislennist mala buti obmezhenoyu do minimumu za Kirichuk Yu Narisi z istoriyi ukrayinskogo nacionalno vizvolnogo ruhu 40 50 h rokiv XX st Lviv 2000 S 44 Jogo priznacheno vijskovim referentom Krajovogo provodu OUN dlya Pivnichno zahidnih ukrayinskih zemel vin ohoplyuvav teritoriyu Volini ta Polissya Kentij A Ukrayinska op cit S 20 Chastina delegativ perekonana u blizkij porazci Nimechchini vislovlyuvalasya za te abi yaknajshvidshe rozpochati borotbu z nimcyami Mihajlo Stepanyak zaproponuvav pochati povstannya proti nimciv i vibiti yih z Ukrayini do prihodu Chervonoyi armiyi Odnak z inshogo boku delegati vkazuvali na neobhidnist borotbi OUN iz komunistami ta polyakami div Centralnij derzhavnij arhiv organiv vladi ta administraciyi Ukrayini dali CDAOVAU grupa 3833 opis 1 papka 102 k 1 4 Kirichuk Yu Narisi op cit S 57 U ziznannyah Mihajla Stepanyaka yaki stosuyutsya postanov III Konferenciyi jdetsya pro take piznishe pid vplivom Romana Shuhevicha politika OUN u pitanni zbrojnoyi borotbi vidijshla vid postanov konferenciyi i pishla u napryamku yakij v praktici zastosuvav na Volini komanduvach UPA Klim Savur tobto borotbi proti chervonih radyanskih partizaniv i polyakiv za Kokin S Anotovanij pokazhchik dokumentiv z istoriyi OUN i UPA u fondah Derzhavnogo arhivu SBU Kiyiv 2000 Nacionalnij arhiv Respubliki Bilorus NARB komplekt 3500 opis 2 papka 46 k 85 95 Brinskij A Po tu storonu fronta Vospominaniya partizana M 1961 Ch 2 S 172 183 Instytut Polski i Muzeum im gen Sikorskiego IPMS A9V8b MSW Dzial narodowosciowy Raport z 12 stycznia 1944 r Stosunki polsko ukrainskie w kraju Te sho antipolska akciya na Volini bula chastinoyu shirshoyi chistki nebazhanih elementiv pidtverdzhuyut zokrema j ukrayinski dokumenti Tak u zviti z terenu diyi viddilu Kruka skazano Teper situaciya na tereni dij viddilu ye krashoyu dlya UPA nizh dlya nimciv Ce zavdyachuyemo prihilnosti naselennya ta provedenij chistci agentiv i vorogiv narodu v osnovnomu polyakiv yaki vikoristovuvali kozhnu mozhlivist shob zashkoditi spravi vizvolennya Ukrayini chi vzagali ukrayinskogo naselennya Pislya provedenoyi chistki polyakiv na teritoriyi ridko mozhna zustriti yakogos lyashka Za Litopis UPA Nova seriya t 2 Kiyiv Toronto 1999 S 340 V inshomu raporti vzhito podibnih formulyuvan Viddil ves chas vede akciyi meta yakih ochishennya terenu vid vorozhih do UPA elementiv i agentiv Za CDAOVAU grupa 3833 opis 1 papka 135 Sprawozdanie oddzialu nr 21 z 11 czerwca 10 lipca 1943 r Vodnochas v ukrayinskih raportah traplyayutsya j kritichni ocinki provedenih akcij Akciya znishuvannya polyakiv ne prinesla ochikuvanih rezultativ Aktivnij polskij element u bilshosti uciliv i z odniyeyi storoni vikoristovuye nimecko bilshovicku okupaciyu Zahidnoyi Ukrayini shob pomstitisya na ukrayincyah a z drugoyi pidgotovlyayetsya do samostijnogo u vidpovidnomu dlya sebe chasi vistupu Za Litopis UPA Nova seriya T 2 S 310 Arhiv originalu za 1 zhovtnya 2011 Procitovano 4 zhovtnya 2011 Arhiv originalu za 3 grudnya 2011 Procitovano 4 kvitnya 2013 Arhiv originalu za 11 lipnya 2012 Procitovano 4 kvitnya 2013 Bogdan Gud Volinska rizanina Chi mayemo mi shoroku vibachatisya pered polyakami Kentij A Ukrayinska or cit S 79 PDF Arhiv originalu PDF za 5 zhovtnya 2013 Procitovano 13 zhovtnya 2012 Arhiv originalu za 6 zhovtnya 2013 Procitovano 28 kvitnya 2013 Arhiv originalu za 6 zhovtnya 2013 Procitovano 15 chervnya 2013 Siemaszko W Siemaszko E Ludobojstwo dokonane przez nacjonalistow ukrainskich na ludnosci polskiej Wolynia 1939 1945 Warszawa 2000 t 1 2 Cherez ce partizanski viddili sho utvoryuvalisya u Shidnij Galichini prijmali nazvu ne UPA a UNS Ukrayinska Nacionalna Samooborona Jshlosya mizh inshim pro te shobi dezoriyentuvati nimciv i shonajmenshe zatrimati yih mozhlivi represiyi Za Kirichuk Yu Narisi op cit S 67 lipen 1943 Arhiv originalu za 13 serpnya 2016 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a first z propushenim last dovidka Kokin S Anotovanij pokazhchik dokumentiv z istoriyi OUN i UPA u fondah Derzhavnogo arhivu SBU K 2000 Centralnij derzhavnij arhiv gromadskih organizacij Ukrayini dali CDAGOU grupa 1 opis 23 papka 2968 k 26 43 Volinska delegaciya bula perekonanoyu v tomu sho obranij neyu shlyah tobto odnochasne rozgortannya velikih partizanskih operacij proti vsih ye pravilnim Volinyani virili v te sho Chervona armiya prijde na zahidnoukrayinski zemli oslablenoyu i znekrovlenoyu Same todi mozhna bude rozpochati povstannya i za dopomogoyu rejdiv partizanskih viddiliv prizvesti do vibuhu cilogo ryadu narodnih povstan yaki znishat SRSR Volinyani zaklikali ob yednati v UPA vsi boyezdatni sili UNS dopomizhnu policiyu mozhlivo takozh chleniv diviziyi SS Galichina Odnak sered delegativ z yavilasya poziciya vkraj protilezhna yaka viznavala SRSR nastilki mogutnim sho ne bachila shansiv dlya borotbi za peremogu z ciyeyu derzhavoyu Prihilniki cogo poglyadu vvazhali sho vid momentu zahoplennya SRSR Zahidnoyi Ukrayini slid demonstruvati svitovi pragnennya ukrayinciv do vlasnoyi derzhavi shlyahom korotkogo kilkadennogo zbrojnogo vistupu proti nimciv shob vidtak viyihati z krayini v emigraciyu Kokin S Anotovanij pokazhchik dokumentiv z istoriyi OUN i UPA u fondah Derzhavnogo arhivu SBU Kiyiv 2000 M Prokop Naperedodni nezalezhnoyi Ukrayini Sposterezhennya i visnovki Nyu Jork Parizh Sidnej Toronto Lviv 1993 S 536 9 chervnya 1944 p komanduvach Vijskovim okrugom UPA Bug polk Voronij nakazav komandiram pidporyadkovanih jomu viddiliv take Ne mozhna a vbivati zhinok ditej i starshih b vbivati zmishani ukrayinsko polski sim yi v vbivati lyudej yakih ne tyagne do polskosti i yaki naspravdi ye ukrayinskimi rimo katolikami Slid a likviduvati micni j aktivni polski skupchennya b vdariti na polske kerivnictvo v yu pid chas akciyi zabirati zbroyu boyepripasi i dobutok Za CDAOVAU grupa 3836 opis 1 papka 14 k 44 Ilyushin I I Protistoyannya UPA i AK S 180 188 Rusnachenko A Narod zburenij S 176 Kresowa ksiega sprawiedliwych 1939 1945 Informaciya na sajti Institutu nacionalnoyi pam yati Polshi nedostupne posilannya z grudnya 2021 PDF Arhiv originalu PDF za 25 travnya 2013 Procitovano 2 kvitnya 2013 Motyka G Polski policjant na Wolyniu Karta 1998 24 Koli Ostlyand i 202 bataljon diyali razom listopad gruden 1943 roku akciya proti UPA v lisah dovkola Kostopolya to vedennya boyiv pokladalos na estonciv todi yak polyaki zdijsnyuvali rozstrili pidozrilih zhiteliv banditskih sil i areshti polonenih Koshelnik 2008 s 455 Koshelnik 2008 s 457 U bagatoh okrugah ci zagoni buli osnovoyu nimeckih policijnih sil Za Yevgen Shtendera Doslidi istoriyi UPA v Polskij Narodnij Respublici 29 zhovtnya 2012 u Wayback Machine Arhiv originalu za 21 lyutogo 2014 Procitovano 10 bereznya 2013 PDF Arhiv originalu PDF za 28 serpnya 2019 Procitovano 26 lyutogo 2019 Podvornyak M Viter z Volini Spogadi Vinnipeg 1981 Odin iz policiyantiv tak opisuvav diyalnist zagonu Selo Pidluzhne otochene i spalene meshkanciv rozstrilyano Zlazne spalene doshentu Napadayemo raptovo z lisu i robimo gruntovni chistki U kozhnomu seli nasampered spalyuyemo mlini i cerkvi otozh nevdovzi na zasyagu kilkanadcyati kilometriv uzhe nemaye zhodnogo mlina zhodnoyi cerkvi zhodnogo popa Tak samo znishuyemo mogili i pam yatniki Relacja policjanta oprac G Motyka M Wierzbicki Karta 1998 24 Arhiv originalu za 12 veresnya 2009 Procitovano 15 grudnya 2012 Podvornyak Mih Viter z Volini 6 chervnya 2014 u Wayback Machine Ch 7 Shopravda perevazhna bilshist oseredkiv polskogo oporu ne vitrimali natisku zagoniv UPA j buli znisheni deyaki evakuyuvalisya do mist pid zahist nimeckoyi administraciyi Chiselnishi kilkatisyachni bazi vistoyali mayuchi dostatno zbroyi ta amuniciyi nadanoyi z boku AK abo za pidtrimki radyanskih partizaniv perevazhno u lisistih shidnih ta pivnichnih rajonah Volini Ilyushin I Volinska tragediya 1943 1944 rr poshuk mizh dvoma pravdami 20 zhovtnya 2012 u Wayback Machine Arhiv originalu za 19 listopada 2021 Procitovano 19 listopada 2021 Spogadi Vincenta Romanovskogo uchasnika karalnih akcij AK Treba takozh zgadati pro okremi karalni vistupi Za rujnuvannya grabunok smert tak samo vidplachuvali najblizhchim ukrayinskim selam na yaki padala pidozra shodo yihnoyi spivuchasti u napadah na polski sela Taki vipravi hocha mogli viklikati dokori sumlinnya mali pidtrimku sered polyakiv bo prinosili yim pevnu satisfakciyu za krivdi yakih voni zaznali Za Romanowski W Kainowe dni Warszawa 1990 S 147 Opis karalnoyi akciyi u ukrayinskomu seli Trostyanka Vbito kilkoh cholovikiv yaki sprobuvali bulo virvatisya z otochennya Koli znahodili zbroyu to z timi komu vona nalezhala rozpravlyalisya na misci Piznishe ya dovidavsya sho pid chas cih dij vinishili shonajmenshe odnu sim yu cilkom Zgidno z informaciyeyu odnogo z uchasnikiv tiyeyi vipravi todi bulo vbito ponad tridcyat osib Inshij yakogo rozpituvali cherez kilkanadcyat rokiv pislya cih podij ne zmig podati yakogos chisla poyasnyuyuchi sho u kozhnomu rajoni j seli providniki okremih zagoniv pidhodili do spravi individualno Za W Romanowski Kainowe dni Warszawa 1990 s 147 Spogadi voyaka pl AK Leona Karlovicha Koli mi nablizhalisya do ukrayinskih sil nam bulo suvoro zaboroneno rozmovlyati po polski Mi vdavali yihnij zagin Za Karlowicz L Od Zasmyk do Skrobowa Opole 1994 S 149 150 Arhiv originalu za 19 listopada 2021 Procitovano 19 listopada 2021 Archiwum Adama Bienia Akta narodowosciowe 1942 1944 oprac J Brzeski A Rolinski Krakow 2001 S 243 244 Timothy Snyder The Reconstructuion of Nations 10 lyutij 2014 u Wayback Machine New Haven Yale University Press P 173 174 G Motyka Tak bylo w Bieszczadach Walki polsko ukrainskie 1943 1948 Warszawa 1999 s 115 118 NARB 3500 2 34 k 49 Doniesienie agenta Groznyj Volodimir V yatrovich Burya nadi Lvovom 28 sichnya 2016 u Wayback Machine Zaxid net 25 lipnya 2013 Koshelnik 2008 s 459 www istpravda com ua Arhiv originalu za 16 kvitnya 2022 Procitovano 16 kvitnya 2022 Ivashenko O Volinska tragediya v ukrayinskij ta polskij nacionalnih istoriografiyah Materiali HI Vseukrayinskoyi naukovo praktichnoyi internet konferenciyi Vitchiznyana nauka na zlami epoh problemi ta perspektivi rozvitku Zb nauk prac Pereyaslav Hmelnickij 2015 Vip 11 S 173 Ivashenko O Volinska tragediya v ukrayinskij ta polskij nacionalnih istoriografiyah Vip 11 S 175 Volinskij derzhavnij universitet im L Ukrayinki Svitovij soyuz voyakiv Armiyi Krajovoyi 2004 Ukrayina Polsha vazhki pitannya Materiali IX i X mizhnarodnih naukovih seminariv Ukrayinsko Polski vidnosini v chas Drugoyi Svitovoyi vijni Varshava 6 10 listopada 2001 r Luck VMA Teren s T 9 S 217 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite book title Shablon Cite book cite book a pages maye zajvij tekst dovidka SBU Unveils Documents About Operations Of Soviet Security Ministry s Special Groups In Western Ukraine In 1944 1954 16 56 Friday November 30 2007 Arhiv originalu za 5 travnya 2015 Procitovano 15 chervnya 2019 Ivashenko O Volinska tragediya v ukrayinskij ta polskij nacionalnih istoriografiyah Vip 11 S 174 Motyka G Problematyka stosunkow polsko ukrainskich w latach 1939 1948 w polskiej historiografii po roku 1989 Historycy polscy i ukraincy wobec problemow XX wieku Pod redakcja P Kosiewskiego i G Motyki Krakow 2000 S 166 178 Ivashenko Oleksandr Volinska tragediya v ukrayinskij ta polskij nacionalnih istoriografiyah Materiali HI Vseukrayinskoyi naukovo praktichnoyi internet konferenciyi Vitchiznyana nauka na zlami epoh problemi ta perspektivi rozvitku Zb nauk prac Pereyaslav Hmelnickij 2015 Vip 11 S 174 Arhiv originalu za 29 sichnya 2019 Procitovano 29 sichnya 2019 Ivashenko O Volinska tragediya v ukrayinskij ta polskij nacionalnih istoriografiyah Vip 11 S 174 175 pages 4 5 and 11 12 Written by Rafal Wnuk Institute for National Remembrance Lublin Arhiv originalu za 13 lipnya 2016 Procitovano 15 lipnya 2016 Straty polskie w wyniku terroru i ludobojstwa ukrainskiego w latach 1939 1945 proba szacunku calosci 10 lipnya 2019 u Wayback Machine pol Bolyanovskij A Problema kilkosti polskih zhertv volinskoyi tragediyi 1943 roku Arhiv originalu za 9 lipnya 2021 Procitovano 1 lipnya 2021 Arhiv originalu za 19 lipnya 2013 Procitovano 4 chervnya 2022 Arhiv originalu za 19 lyutogo 2019 Procitovano 19 lyutogo 2019 Arhiv originalu za 19 lyutogo 2019 Procitovano 19 lyutogo 2019 Arhiv originalu za 8 lipnya 2019 Procitovano 8 lipnya 2019 Arhiv originalu za 3 listopada 2012 Procitovano 17 listopada 2012 Volin i Holmshina 1938 1947 pp polsko ukrayinske protistoyannya ta jogo vidlunnya Doslidzhennya dokumenti spogadi Golova redakcijnoyi kolegiyi Yaroslav Isayevich Lviv 2003 Ukrayina kulturna spadshina nacionalna svidomist derzhavnist 10 Institut ukrayinoznavstva im I Krip yakevicha NAN Ukrayini S 375 390 Gzhegozh Motika Polska reakciya na diyi UPA masshtab i perebig karalnih akcij Arhiv originalu za 20 kvitnya 2015 Procitovano 20 kvitnya 2015 Arhiv originalu za 29 sichnya 2019 Procitovano 29 sichnya 2019 Jared McBride Through an Ethnic Lens Darkly The Massacre at Malyn July 1943 angl Dzhared Makbrajd Kriz etnichni linzi neyasno masovi vbivstva u Malini lipen 1943 Arhiv originalu za 27 chervnya 2021 Procitovano 27 chervnya 2021 Jared McBride Contesting The Malyn Massacre The Legacy Of Inter Ethnic Violence And The Second World War In Eastern Europe angl Arhiv originalu za 29 sichnya 2019 Procitovano 29 sichnya 2019 Arhiv originalu za 27 chervnya 2021 Procitovano 27 chervnya 2021 Pawel Bohdanowicz Ofiary UPA na fotografiach pol Novi polski fejki fotografiyi Volinskoyi rizanini Arhiv originalu za 7 serpnya 2017 Procitovano 6 serpnya 2017 Arhiv originalu za 12 lyutogo 2019 Procitovano 11 lyutogo 2019 Dobrodziej Mi vsi Kreso brehuni Arhiv originalu za 2 lipnya 2021 Procitovano 2 lipnya 2021 Arhiv originalu za 4 serpnya 2019 Procitovano 4 serpnya 2019 Arhiv originalu za 4 serpnya 2019 Procitovano 4 serpnya 2019 Arhiv originalu za 30 chervnya 2020 Procitovano 4 serpnya 2019 Arhiv originalu za 10 listopada 2021 Procitovano 10 listopada 2021 Arhiv originalu za 10 listopada 2021 Procitovano 10 listopada 2021 Arhiv originalu za 9 lipnya 2021 Procitovano 2 lipnya 2021 Arhiv originalu za 18 listopada 2021 Procitovano 18 listopada 2021 Arhiv originalu za 18 listopada 2021 Procitovano 18 listopada 2021 Arhiv originalu za 18 listopada 2021 Procitovano 18 listopada 2021 Arhiv originalu za 18 listopada 2021 Procitovano 18 listopada 2021 Arhiv originalu za 18 listopada 2021 Procitovano 18 listopada 2021 Arhiv originalu za 14 listopada 2021 Procitovano 14 listopada 2021 Tragediya volinskih sil 1943 1944 rr nedostupne posilannya z chervnya 2019 Arhiv originalu za 2 travnya 2013 Procitovano 1 chervnya 2012 Makarchuk S Vtrati naselennya na Volini v 1941 1947 pp 20 lipnya 2013 u Wayback Machine Vtrati vsogo mirnogo naselennya na teritoriyi kolishnogo Volinskogo voyevodstva za oficijnimi pidrahunkami sklali za 1941 1945 pp blizko 380 tis os po Volinskij oblasti 165 3 tis Rivnenskij 175 1 tisyachi Kremeneckomu kushu blizko 40 tis osib Yaksho vid cogo chisla vidnyati blizko 200 tis yevreyiv 50 tis polyakiv blizko 10 tis rosiyan chehiv ta predstavnikiv inshih nacionalnostej to zagalni vtrati ubitogo civilnogo ukrayinskogo naselennya za chas nimeckoyi okupaciyi sklali blizko 120 tis chol Ukrayinsko polskij obmin naselennyam u 1944 1946 rr novitnya istoriografiya nedostupne posilannya z chervnya 2019 Romanyuk N Yushenko i Valensa prosimo proshennya i proshayemo Ukrayina moloda 2016 85 5078 8 9 lip S 5 Ukrayina i svit Arhiv originalu za 19 veresnya 2016 Procitovano 12 lipnya 2016 Arhiv originalu za 7 serpnya 2016 Procitovano 17 lipnya 2016 Arhiv originalu za 17 travnya 2017 Procitovano 24 grudnya 2014 zokrema stverdzhuvav sho zaraz ukrayinci stavlyat pam yatniki banderivcyam potim budut gotovi zastosuvati zokrema masovi ubivstva Ukraincy dolzhny priznat sebya vinovnymi v genocide polyakov senator PiS 14 lipnya 2016 u Wayback Machine ros Jan Zaryn Senatorowie 30 lipnya 2016 u Wayback Machine pol Arhiv originalu za 21 lipnya 2016 Procitovano 19 lipnya 2016 Zharin zadal zharu pochemu polskij senator brosil vyzov Ukraine 17 serpnya 2016 u Wayback Machine ros Arhiv originalu za 17 lipnya 2016 Procitovano 17 lipnya 2016 Prof Jan Zaryn dla Fronda pl Gloryfikujac UPA Ukraina stawia sie poza cywilizacja Europy 16 veresnya 2016 u Wayback Machine pol Romanyuk N Yushenko i Valensa prosimo proshennya i proshayemo Ukrayina moloda 30 kvitnya 2017 u Wayback Machine projekt uchwaly w sprawie oddania holdu ofiarom ludobojstwa dokonanego przez nacjonalistow ukrainskich na obywatelach II Rzeczypospolitej w latach 1939 1945 Dodatkowe Sprawozdanie Komisji Ustawodawczej wraz z zestawieniem wszystkich wnioskow o projekcie uchwaly w sprawie oddania holdu ofiarom ludobojstwa dokonanego przez nacjonalistow ukrainskich na obywatelach II Rzeczypospolitej w latach 1939 1945 Senat upamietnil ofiary rzezi wolynskiej pol ukranews com Ukrayinski novini 8 lipnya 2016 Arhiv originalu za 12 zhovtnya 2016 eurointegration com ua 8 lipnya 2016 Arhiv originalu za 12 chervnya 2017 ukranews com Ukrayinski novini 8 lipnya 2016 Arhiv originalu za 17 veresnya 2016 Arhiv originalu za 12 travnya 2017 Procitovano 11 lipnya 2016 Arhiv originalu za 16 serpnya 2016 Procitovano 13 lipnya 2016 kolegoyu po frakciyi Lyashko Zmovchati prinizhennya naciyi zlochin 16 serpnya 2016 u Wayback Machine Macierewicz o rzezi wolynskiej Zrodlem jest Rosja VIDEO 24 zhovtnya 2016 u Wayback Machine pol vin nazivaye podiyu Volinskoyu rizneyu Arhiv originalu za 15 listopada 2016 Procitovano 15 lipnya 2016 Yanevskij D Pro kogo mova Silski visti 2016 65 19397 15 lip S 2 Karpenko O Chorna tin Volinskoyi tragediyi Silski visti 2016 65 19397 15 lip S 2 Levickij M Varshavske bezumstvo Prichini j naslidki Slovo Prosviti 30 874 28 lip 3 serp S 3 Arhiv originalu za 18 serpnya 2016 Procitovano 31 lipnya 2016 Arhiv originalu za 23 lipnya 2016 Procitovano 22 lipnya 2016 Arhiv originalu za 29 veresnya 2016 Procitovano 22 lipnya 2016 Arhiv originalu za 29 zhovtnya 2016 Procitovano 22 lipnya 2016 Arhiv originalu za 26 lipnya 2016 Procitovano 26 lipnya 2016 Arhiv originalu za 25 lipnya 2016 Procitovano 26 lipnya 2016 Arhiv originalu za 25 lipnya 2016 Procitovano 26 lipnya 2016 Na sajti Verhovnoyi Radi z yavivsya proekt zayavi vidpovidi Polshi shodo Volinskoyi tragediyi 9 veresnya 2016 u Wayback Machine Chervak B Volinska tragediya za sho bula vijna Vilne zhittya plyus 59 15795 29 lip S 3 Govori istoriye Farion I Movnij rubikon z polyakami Lyublinska uniya 1569 Slovo Prosviti 2016 32 976 11 17 serp S 11 Na chasi Prezident Polshi znovu nazvav podiyi Volinskoyi tragediyi genocidom i etnichnoyu chistkoyu 08 07 2018 Duda zmanipulyuvav kilkistyu zhertv Volinskoyi tragediyi V yatrovich 15 lipnya 2018 u Wayback Machine Vgolos 2018 9 lipnya Arhiv originalu za 9 lipnya 2021 Procitovano 2 lipnya 2021 Rzecznik MSZ prezydent Zelenski powinien przeprosic za Wolyn WYWIAD MAGDALENA RIGAMONTI 19 05 2023 16 38 Posol Ukrayini oburivsya zayavoyu MZS Polshi pro te yak Zelenskij maye pereprositi za Volin Avtor Hristina Golovchak 20 05 2023 13 35 Sejm Polshi uhvaliv rezolyuciyu pro Volinsku tragediyu U nij zaznacheno sho primirennya maye vklyuchati viznannya provini 11 07 2023 22 32 Hold Sejmu dla ofiar ukrainskiego ludobojstwa Uchwala w 80 rocznice Rzezi Wolynskiej Volinska tragediya zhahliva podiya nashogo minulogo Zabuttya chi prihovuvannya nemozhlive i nepripustime UINP Vidrubani golovi ta ditina na vilah u Polshi predstavili pam yatnik zhertvam Volinskoyi tragediyiDzherelaGricak Ya Naris istoriyi Ukrayini Formuvannya modernoyi ukrayinskoyi naciyi XIX XX stolittya K 2000 Dashkevich Ya Volinskij kazan ta jogo tvorci Ukrayinofobiya yak yavishe ta polittehnologiya Zbirnik statej nedostupne posilannya z travnya 2019 Lviv 2014 Vip 1 S 71 86 Denishuk O Zlochini polskih shovinistiv na Volini Kn 1 Rivnenska oblast Rivne 2003 Ilyushin I Volinska tragediya 1943 1944 rr K 2003 Ilyushin I I Volinska tragediya 1943 1 chervnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini Kiyiv Naukova dumka 2003 T 1 A V 688 s il S 609 Kentij A Ukrayinska povstanska armiya v 1942 1943 rr K 1999 Kirichuk Yu Narisi z istoriyi ukrayinskogo nacionalno vizvolnogo ruhu 40 50 h rokiv XX stolittya Lviv 2000 Krishtalskij A Krivda za krivdu Polsko nimeckij teror 1943 1944 rokiv na Gorohivshini Luck Teren 2013 Lebed M UPA Nimecka okupaciya Ukrayini ch 1 Drogobich 1993 Marchuk I Formuvannya ta struktura UPA Pivnich Ukrayinska Povstanska Armiya u borotbi proti totalitarnih rezhimiv Golova redakcijnoyi kolegiyi Yaroslav Isayevich uporyadnik i vidpovidalnij redaktor Yurij Slivka Ukrayina kulturna spadshina nacionalna svidomist derzhavnist 11 Institut ukrayinoznavstva im I Krip yakevicha NAN Ukrayini Lviv 2004 S 111 120 Nacionalna akademiya nauk Ukrayini institut istoriyi Ukrayini Ivan Derejko Miscevi formuvannya nimeckoyi armiyi ta policiyi u rajhskomisariati Ukrayina 1941 1944 roki K 2012 1 Patrilyak I K Vstan i boris Sluhaj i vir ukrayinske nacionalistichne pidpillya ta povstanskih ruh 1939 1960 rr Monografiya Centr doslidzhennya vizvolnogo ruhu Lviv Chasopis 2012 592 s Patrilyak I Ukrayinsko polskij konflikt u roki Drugoyi svitovoyi vijni sproba uzagalnennya Ukrayinofobiya yak yavishe ta polittehnologiya Zbirnik statej nedostupne posilannya z travnya 2019 Lviv 2014 Vip 1 S 87 96 Sergijchuk V Tragediya Volini Prichini j perebig polsko ukrayinskogo konfliktu v roki Drugoyi svitovoyi vijni Vid druge dopovnene K 2009 Tragediya ukrayinsko polskogo protistoyannya na Volini 1938 1944 rokiv Volinska oblast Pidsumki Uporyad Ya P Fedorchuk Luck Tverdinya 2012 195 s ISBN 978 617 517 107 3 Tragediya ukrayinsko polskogo protistoyannya na Volini 1938 1944 rokiv Volodimir Volinskij rajon Uporyad I Pushuk Luck Tverdinya 2011 420 s ISBN 978 617 517 077 9 Tragediya ukrayinsko polskogo protistoyannya na Volini 1938 1944 rokiv Gorohivskij rajon Uporyad I Pushuk Luck Volinska oblasna drukarnya 2009 308 s ISBN 978 966 361 478 6 Tragediya ukrayinsko polskogo protistoyannya na Volini 1938 1944 rokiv Ivanichivskij i Lokachinskij rajoni Uporyad I Pushuk Luck Volinska oblasna drukarnya 2010 345 s ISBN 978 966 361 549 3 Tragediya ukrayinsko polskogo protistoyannya na Volini 1938 1944 rokiv Kamin Kashirskij Lyubeshivskij Ratnivskij i Starovizhivskij rajoni Uporyad I Pushuk Luck Tverdinya 2011 336 s ISBN 978 617 517 086 1 Tragediya ukrayinsko polskogo protistoyannya na Volini 1938 1944 rokiv Kivercivskij rajoni Uporyad I Pushuk Luck Volinska oblasna drukarnya 2008 311 s ISBN 978 966 361 245 6 Tragediya ukrayinsko polskogo protistoyannya na Volini 1938 1944 rokiv Kovelskij rajon Uporyad I Pushuk Luck Tverdinya 2011 268 s ISBN 978 617 517 102 8 Tragediya ukrayinsko polskogo protistoyannya na Volini 1938 1944 rokiv Luckij rajon i m Luck Uporyad I Pushuk Luck Volinska oblasna drukarnya 2009 444 s ISBN 978 966 361 393 2 Tragediya ukrayinsko polskogo protistoyannya na Volini 1938 1944 rokiv Lyubomlskij i Shackij rajoni Uporyad I Pushuk Luck Tverdinya 2011 320 s ISBN 978 617 517 053 3 Tragediya ukrayinsko polskogo protistoyannya na Volini 1938 1944 rokiv Rozhishenskij i Manevickij rajon Uporyad I Pushuk Luck Volinska oblasna drukarnya 2009 384 s ISBN 978 966 361 491 5 Tragediya ukrayinsko polskogo protistoyannya na Volini 1938 1944 rokiv Turijskij rajon Uporyad I Pushuk Luck Volinska oblasna drukarnya 2009 324 s ISBN 978 966 361 482 3 Ukrayinski zhertvi Volini 1938 1944 rr u kartah i tablicyah Volodimir Volinskij rajon Nac akad nauk Ukrayini In t ukr arheografiyi ta dzhereloznavstva im M S Grushevskogo Lvivske viddilennya Uporyad O Golko O Tuchak N Halak Lviv 2014 96 s mapa Caruk Ya Tragediya volinskih sil 1943 1944 rr Ukrayinski i polski zhertvi zbrojnogo protistoyannya Volodimir Volinskij rajon Vstupna stattya Ya Isayevicha Lviv Institut ukrayinoznavstva im I Krip yakevicha NAN Ukrayini 2003 Koshelnik A Polsko ukrayinskij konflikt na Holmshini v roki Drugoyi svitovoyi vijni Naukovi zapiski Nacionalnogo universitetu Ostrozka akademiya Istorichni nauki 2008 10 S 454 465 Filar W Przed akcja Wisla byl Wolyn Warszawa 2000 Lukaszow J Olszanski T A Walki polsko ukrainskie 1943 1947 Zeszyty Historyczne 1989 N 90 Motyka G Od rzezi wolynskiej do Akcji Wisla Konflikt polsko ukrainski 1943 1947 Krakow 2011 Motyka G Tak bylo w Bieszczadach Walki polsko ukrainskie 1943 1948 Warszawa 1999 Polska Ukraina Trudne pytania Materialy IX i X miedzynarodowego seminarium historycznego Stosunki polsko ukrainskie w latach II wojny swiatowej Warszawa 6 10 listopada 2001 Warszawa 2002 Romanowski W ZWZ AK na Wolyniu 1939 1944 Lublin 1993 Siemaszko W Siemaszko E Ludobojstwo dokonane przez nacjonalistow ukrainskich na ludnosci polskiej Wolynia 1939 1945 Warszawa 2000 t 1 2 Torzecki R Polacy i Ukraincy Sprawa ukrainska w czasie II wojny swiatowej na terenie II Rzeczypospolitej Warszawa 1993 Turowski J Pozoga Walki 27 Wolynskiej Dywizji AK Warszawa 1990 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Volinska tragediya Volinska tragediya nenavist ukrayinciv do polyakiv formuvalas desyatilittyami Peredumovi i motivi Bogdan Guk Mordy na ludnosci ukrainskiej 1944 1947 apokryfruski org APOKRYF RUSKI originalu za 4 serpnya 2020 pol Leonid Zaliznyak 9 grudnya 2011 http www istpravda com ua ukr Arhiv originalu za 3 lipnya 2017 Procitovano 30 chervnya 2017 e Enciklopediya istoriyi Ukrayini Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini pol Volin 1943 Borotba za zemlyu chasopis Yi 2003 28 lyutogo 2013 u Wayback Machine Volin Wolyn 1943 chasopis Yi 2013 28 kvitnya 2013 u Wayback Machine Volinska tragediya 1943 roku Yakim maye buti ukrayinskij krok do primirennya z Polsheyu 22 veresnya 2009 u Wayback Machine Vidkritij list z privodu 60 richnici zbrojnogo ukrayinsko polskogo konfliktu na Volini 23 serpnya 2007 u Wayback Machine Volinska tragediya svidchennya ochevidciv 17 zhovtnya 2009 u Wayback Machine Mi buli girshe zviriv mi buli soldatami Armiyi Krajovoyi 15 zhovtnya 2010 u Wayback Machine Spovid kata Yak vid ruk pidpillya ginuli ukrayinci i polyaki 30 veresnya 2018 u Wayback Machine Istorichna pravda 1 lyutogo 2011 Nazvati zlochin zlochinom 12 grudnya 2011 u Wayback Machine Volinska Tragediya j dosi zalishayetsya vazhlivim chinnikom politichnogo zhittya Polshi 24 lyutogo 2013 u Wayback Machine Sindrom pam yati Volodimir V yatrovich Mene lyakaye taka sobi gonka trupiv u Volinskij tragediyi interv yu 1 zhovtnya 2011 u Wayback Machine Gzhegozh Motika Antipolska akciya OUN UPA 24 veresnya 2017 u Wayback Machine Gzhegozh Motika Polska reakciya na diyi UPA masshtab i perebig karalnih akcij 7 lyutogo 2012 u Wayback Machine Volodimir Kosik Parizh Myunhen Ukrayinsko polske protistoyannya pid chas nimeckoyi okupaciyi 17 serpnya 2016 u Wayback Machine Hronologiya Volinskoyi tragediyi ukladach V Sergijchuk 6 kvitnya 2013 u Wayback Machine Organizaciya ukrayinskih nacionalistiv i Ukrayinska povstanska armiya Organizaciya ukrayinskih nacionalistiv i Ukrayinska povstanska armiya Istorichni narisi Rozdil 5 Bojovi diyi OUN i UPA na antipolskomu fronti 16 zhovtnya 2012 u Wayback Machine Organizaciya ukrayinskih nacionalistiv i Ukrayinska povstanska armiya Fahovij visnovok robochoyi grupi istorikiv pri Uryadovij komisiyi z vivchennya diyalnosti OUN i UPA Ukrayinsko polske protistoyannya Ukrayinsko polske protistoyannya 6 bereznya 2016 u Wayback Machine Volodimir V yatrovich Istoriya z grifom Sekretno Sokirniki abo Pro selyansku vijnu na Volini v 1943 roci 9 lyutogo 2013 u Wayback Machine Vijna na Volini 16 travnya 2014 u Wayback Machine Kiyivski Vidomosti 14 20 bereznya 2003 roku Volodimir V yatrovich Tragediya i spekulyaciyi Sho same stalosya 11 lipnya 1943 roku na Volini Ukrayinska pravda Istorichna pravda 17 chervnya 2013 u Wayback Machine 14 chervnya 2013 Roman Kabachij Volinska tragediya sho stalosya 70 rokiv tomu i chogo hoche polska storona Agnyeshka Lihnerovich Zuzanna Pyehovich TokFM Pereklad Olesya ISAYuK Norman Dejvis Ide vibirkovist polyaki zhertvi genocidu inshi ni Ukrayinska pravda Istorichna pravda 21 chervnya 2013 u Wayback Machine 18 chervnya 2013 Publikaciyi za temoyu Volinska tragediya Ukrayinska pravda Istorichna pravda 19 sichnya 2021 u Wayback Machine Polyaki mayut viznati sho vbivali ukrayinciv ta spivpracyuvali z nacistami istorik docentKNU imeni Tarasa Shevchenka Ivan Patrilyak gazeta Ekspres 27 06 2013 Ce ne ta formula za yakoyu mozhna jti na porozuminnya doktor istorichnih nauk Ivan Patrilyak pro Volin 1943 12 07 2013 u Wayback Machine gazeta ua 26 06 2013 Sejm Polshi vidmovivsya nazivati Volinsku tragediyu genocidom 15 lipnya 2013 u Wayback Machine gazeta Ekspres 12 07 2013 roku Sergijchuk V Utverdzhuvati pravdu a ne dogodzhati susidovi 14 serpnya 2014 u Wayback Machine Gazeta Den 2013 118 10 lip Sergijchuk V Vox populi 2013 11 lip Volin 1943 Porozuminnya mozhlive