Гянджа́ (азерб. Gəncə; лезгин. Гъанцӏах, Ƣanⱬax; вірм. Գանձակ, Gandzak) — друге за величиною місто в Азербайджані.
Гянджа азерб. Gəncə | ||||
---|---|---|---|---|
| ||||
![]() | ||||
| ||||
Основні дані | ||||
40°40′58″ пн. ш. 46°21′38″ сх. д. / 40.68278° пн. ш. 46.36056° сх. д. | ||||
Країна | Азербайджан | |||
Столиця для | Азербайджанська Демократична Республіка, Єлизаветпольська губернія, d, d і d | |||
Поділ | | |||
Засновано | 859 | |||
Перша згадка | 836 | |||
Статус міста | 859 | |||
Площа | 298 км² | |||
Населення | 328 400 осіб (на 2015 року | |||
· густота | 2 526 осіб/км² | |||
Висота НРМ | 408 м | |||
Офіційна мова | азербайджанська | |||
Назва мешканців | гянджинець, гянджинка; гянджинці | |||
Міста-побратими | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||
День міста | 28 вересня | |||
Телефонний код | (+994) 22 | |||
Часовий пояс | , влітку | |||
Номери автомобілів | 20 | |||
GeoNames | 828298, 586523 | |||
Поштові індекси | AZ2000 | |||
Міська влада | ||||
Адреса | м. Гянджа, пл. Свободи | |||
Мер міста | ||||
Вебсайт | ganca.az | |||
Мапа | ||||
| ||||
| ||||
|
Місто розташоване біля північно-східного підніжжя Малого Кавказу, на річці (басейн Кури). Центр історичної області . У період з 1804 по 1918 рік місто називалося Єлизаветполь, в 1918—1935 роках повернуто назву Гянджа, але в 1935 році перейменоване в Кіровабад (на честь С. М. Кірова), у 1989 році відновлено назву Гянджа. Має залізничну станцію на лінії Баку-Тбілісі та аеропорт.
Гянджа, як адміністративна територія, включає два райони в місті ( — 178 500 мешканців, — 164 500 мешканців) та селище міського типу , з відповідними органами місцевого самоврядування.
Історія
Виникнення міста
Гянджа виникла як поселення завдяки своєму сприятливому географічному розташуванню на великому шовковому шляху. Згідно з анонімною «Історією Дербента», Гянджа була заснована у 859 році Мохаммадом бен Халедом бен Йазідом бен Мазьядом з роду Ширвана, які керували Адурбадганом, Арраном і Вірменією за часів халіфа аль-Мутавакіля, і так названа через те, що там знаходилася скарбниця. Походження назви міста пов'язана з пехлевійським словом — Гандзя («Джанза» — у арабів, «Гяндза» — у грузинів), що означало — скарб, місце зберігання врожаю.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZoTDFOb1lXdG9YMEZpWW1GelgwMXZjM0YxWlY5MmFXVjNMbXB3Wnk4eU5UQndlQzFUYUdGcmFGOUJZbUpoYzE5TmIzTnhkV1ZmZG1sbGR5NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Одним зі свідчень віку Гянджі можна вважати мавзолей Джомарда Гассаба, який мешкав у період правління четвертого Халіфа Алі ібн Абі Таліба (656—661). На старій території міста (Стара Гянджа) виявлені залишки фортечних стін, веж, мостів (XII — початку XIII століття). На північний схід від Старої Гянджі знаходиться культовий комплекс Гей-Імам (або Імамзаде: мавзолей XIV—XVII століть, забудований в XVII столітті будівлями мечетей і гробниць). На території міста збереглися Джума-мечеть (1606, архітектор Бахааддін), купольні житлові будинки (XVII—XVIII століть). На початку VII століття й у VIII столітті Східне Закавказзя неодноразово зазнавало нападів, у результаті чого значно постраждав і Гянджа. У першій половині VII століття Гянджа була зруйнована персами, а в другій половині — арабами. В кінці VII століття місто було перетворено на арену битв між арабами і хозарами. Гянджа починає відігравати важливу роль у міжнародній торгівлі, суспільно-економічного та культурного життя країни. У житті міста торгівля і ремесло займали важливе місце. Для розвитку ремесел тут був економічний потенціал. Залізні, мідні, галунові та інші рудники, що знаходяться недалеко від Гянджі, постачали ремісників сировиною. У міру формування Гянджі як столиці країни особливу увагу приділяли і зміцненню військової могутності міста. Вже в цей період були побудовані фортечні мури, вириті рови. У IX—X століттях у зв'язку з ослабленням арабського халіфату територія сучасного Азербайджану входила у феодальні держави , Саджидів, , Раввадідів.
В середині X століття Гянджа, яка перебувала під владою , стала столицею Шаддадітів. За часи правління Фадлуна I (895—1030) Гянджа зміцніла ще більше. Шаддадіди побудували тут фортецю, палаци, мости, караван-сараї і почали карбувати гроші. Навколо міста побудували нову, міцнішу фортецю. У 1063 були створені відомі ворота Гянджі. В міру перетворення Гянджі у великий центр розширювалася і її територія, будувалися нові торговельно-промислові квартали. Шовк і вироби з нього завоювали симпатії покупців не тільки місцевих базарів, а й зарубіжних.
Турки-сельджуки
У середині XI століття Азербайджан піддався нашестю сельджуків. Після захоплення Тебризу в 1054 році рушив у бік Гянджі. Повелитель Гянджі Шавір погодився стати васалом Тогрул-бека. Проте навали сельджуків не припинялися. У 1070-ті роки , правитель шаддадітів, бачачи безглуздість війни, здався, проте через деякий час, скориставшись зручним моментом, знову повернувся до влади. У 1086 році сельджуцький правитель Малік-шах послав свого полководця Бугая на Гянджу. Попри запеклий опір місцевого населення, сельджуки захопили місто. Під час війни правитель Гянджі Фадлун III був полонений і, таким чином, було покладено край царювання династії Шаддадітів, які правили понад 100 років. Правління Гянджею поклав на свого сина Гіяс ад-Діна Тапара. Гіяс ад-Дін Мухаммед Тапар і після обрання його султаном все ще залишався одним з основних резидентів сельджуцьких правителів Гянджі.
У першій половині XII століття Гянджа кілька разів піддавалася навалам грузинів, Гянджа стала васалом Грузії і була ним до вторгнення монголів. Іншою подією, пов'язаною з Гянджою, був величезної сили землетрус, який стався 25 вересня 1139 року і зруйнував місто, яке у зв'язку з цим було перенесено в інше місце. В результаті землетрусу в цьому районі утворився ряд провальних озер — Гейгель, , , , , , і . Руїни давньої Гянджі знаходяться за сім кілометрів від сучасного міста, нижче за течією річки. Скориставшись руйнуванням міста і відсутністю правителя, грузинський цар напав на місто, захопив багато трофеїв і забрав із собою знамениті ворота Гянджі, які й досі зберігаються у дворі Гелатського монастиря в Грузії. З утворенням держави Гянджа стала резиденцією атабекського правителя .
Початок XII—XIII століття можна назвати періодом розквіту Гянджі — другої столиці держави , бо завдяки тому, що його вироби стали відомі далеко за межами країни, вона піднялася до рівня «матері Арранських міст». Тканина, яка тут виготовлялася і називалася «Гянджинський шовк», отримала високу оцінку на ринках сусідніх країн і Середнього Сходу.
Між Росією та Іраном
Одним із ханств, що зародилися на початку XVIII століття в Азербайджані, було . Представник роду, що довго правив у Гянджі, Зіядогли Шахверді-хан, став ханом Гянджі. Центром ханства стала Гянджа. У 1780-х роках під час правління Джавад-хана Гянджинське ханство значно зміцнилося. Хан проводив самостійну зовнішню політику. Ханство мало в Гянджі власний монетний двір. У цей період царська Росія намагалася захопити нові землі, розширити ринки збуту, надаючи велике значення Азербайджану через його стратегічне й економічне становище. З огляду на зручне місце розташування Гянджинського ханства територію його можна було б використовувати як базу армії для об'єднання інших ханств Азербайджану. Командування російської армії вважало Гянджу «ключем до північних провінцій Персії». Генерал Ціціанов писав, що Гянджинська фортеця у зв'язку зі сприятливим географічним положенням займала важливе місце в Азербайджані і тому першорядним завданням Росії було захоплення цієї фортеці. Ціціанов кілька разів звертався до Джавад-хана з пропозицією добровільно здатися і щоразу отримував відмову.
20 листопада 1803 року Ціціанов через Тифліс попрямував у бік Гянджі з військом (більше 2 тис. осіб). У грудні наблизився до фортеці. Зрозумівши, що оволодіти фортецею буде важко, після певної підготовки, 3 січня 1804 року о 5 годині ранку він дав наказ її. Війська Ціціанова двома колонами пішли на приступ Гянджі. У штурмі, крім росіян, брало участь до 700 азербайджанських ополченців і добровольців з інших ханств — супротивників Джавад-хана. Гянджа являла собою дуже потужну фортецю. Її оточували подвійні стіни (зовнішня — глинобитна і внутрішня — кам'яна), висота яких сягала 8 метрів. Стіни були посилені шістьма вежами. З третьої спроби росіянам вдалося подолати стіни і вдертися до фортеці, при чому в бою на стінах загинув Джавад-хан. До полудня Гянджа була взята. Гянджинське ханство було приєднано до Росії, а сама Гянджа перейменована в Єлизаветполь (на честь імператриці Єлизавети Олексіївни — дружини Олександра I). У 1805 році царський уряд офіційно ввів комендантський метод правління. З цього часу вся військова, майнова та фінансова влада була зосереджена в руках коменданта. У 1806 році в Гянджі був створений окружний суд. З метою посилення контролю над населенням міста в 1824 році в Гянджі було створено поліцейське відомство. Населення було невдоволене цим відомством, його методом правління. Комендантська система була ліквідована в 1840 році. Гянджа як повіт увійшла до складу і там була заснована посада голови повіту. У 1868 році була створена . Місто Гянджа стало столицею Єлизаветпольскої губернії.
У першій російсько-перській війні 1804—1813 років перська армія в декілька разів перевершувала чисельністю російське військо в Закавказзі, але значно поступалася їм у військовому мистецтві, бойовому вишколі і організації. Основні бойові дії відбувалися по обидва боки озера Гейче на двох напрямках — Єриванському і Гянджинському, де проходили основні дороги на Тифліс. У жовтні 1813 року Персія була змушена укласти Гюлістанський мирний договір, за яким визнала приєднання до Росії Північного Дагестану та Азербайджану. З 1868 року Єлизаветполь — центр Єлизаветпольської губернії. У 1883 році пов'язаний залізницею з Баку, Тбілісі та Батумі.
XX століття
За даними 1892 року в Гянджі налічувалося 25 758 мешканців (з них татар-мусульман (азербайджанців) 13 392, вірмен 10 524. У місті функціювали 13 мечетей, 6 вірменських церков і 2 російські православні церкви. Головна Мечеть Джума (Джаамі Гянджі), побудована шахом Аббасом I в 1620 році, увінчана величезним куполом і оточена багатьма келіями та приміщеннями для учнів мусульман. Гянджа першої половини XX століття — надзвичайно гарне місто з широкими розпланованими вулицями. Через розлогі багатовіковими гігантами зі стовбурами у декілька людських обхватів виглядала своєрідною архітектура будинків. Будинки в Гянджі були переважно двоповерхові, з обов'язковими арочними воротами, у яких вирізана аркової ж форми хвіртка. Наявність присадибних двориків також було обов'язковим атрибутом гянджинських будинків. У садах росли практично всі відомі на Кавказі види фруктів, але особливою славою користувалися гянджинська хурма і гранат.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZsTDBkaGJtcGhYMk5wZEhsZmFHRnNiRjlqYkc5elpTMTFjQzVxY0djdk1qVXdjSGd0UjJGdWFtRmZZMmwwZVY5b1lXeHNYMk5zYjNObExYVndMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Восени 1905 року в місті відбулися криваві зіткнення між вірменами і татарами, у результаті яких населення розділилося: мусульмани зосередилися на лівому, вірмени — на правому березі річки. Міжетнічні зіткнення були і в 1918—1920 роках. У червні 1918 року в Гянджу переїхав із Тифліса перший мусаватістський уряд Азербайджану, зокрема, відновивши історичну назву міста; воно знаходилося в Гянджі до вересня, коли перемістилося у взятий турками Баку. 1 травня 1920 до міста увійшли частини . У ніч з 25 на 26 травня в місті спалахнуло антирадянське повстання, яке було придушене протягом тижня.
За радянських часів Гянджа (Кіровабад) перетворилася на другий після Баку промисловий і культурний центр Азербайджану. Після початку конфлікту навколо Нагірного Карабаху, 21 листопада 1988 року в місті мали місце спроби влаштувати вірменські погроми, які були попереджені зусиллями радянської армії та місцевої міліції. Однак з огляду на напружену міжетнічну атмосферу, вірменське населення було змушене залишити місто.
Клімат
- Середньорічна температура — +13,4 C°
- Середньорічна швидкість вітру — 2,5 м/с
- Середньорічна вологість повітря — 68 %
Клімат Гянджі | |||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Показник | Січ. | Лют. | Бер. | Квіт. | Трав. | Черв. | Лип. | Серп. | Вер. | Жовт. | Лист. | Груд. | Рік |
Абсолютний максимум, °C | 23 | 25 | 28 | 33 | 38 | 39 | 43 | 40 | 37 | 33 | 28 | 23 | 43 |
Середній максимум, °C | 6 | 8 | 12 | 18 | 24 | 29 | 32 | 31 | 26 | 20 | 13 | 8 | 19 |
Середня температура, °C | 2 | 3 | 7 | 13 | 18 | 22 | 25 | 24 | 20 | 14 | 7 | 4 | 13 |
Середній мінімум, °C | −2 | −1 | 2 | 7 | 13 | 16 | 19 | 19 | 15 | 10 | 5 | 0 | 9 |
Абсолютний мінімум, °C | −18 | −15 | −12 | −4 | 2 | 6 | 11 | 11 | 2 | −1 | −8 | −19 | −19 |
Норма опадів, мм | 10 | 15 | 19 | 32 | 45 | 48 | 24 | 18 | 18 | 30 | 14 | 13 | 286 |
Джерело: Погода і клімат(рос.) |
Населення
Динаміка росту населення:
- 1897 — 33 600 мешканців
- 1939 — 99 000 мешканців
- 1959 — 136 000 мешканців
- 1972 — 195 000 мешканців
- 1979 — 231 901 мешканець
- 1989 — 278 000 мешканців
- 1990 — 283 600 мешканців
- 1994 — 292 500 мешканців
- 1995 — 293 500 мешканців
- 1996 — 293 300 мешканців
- 1997 — 294 100 мешканців
- 2002 — 300 900 мешканців
- 2003 — 302 000 мешканців
- 2005 — 304 500 мешканців
- 2010 — 325 820 мешканців
Поріднені міста
Відомі уродженці
- Атакішиєв Сахіб Магеррам огли (1967—2017) — сержант Збройних Сил України, учасник російсько-української війни.
- Гукасов Абрам Іванович — радянський вчений в області виноградарства.
- Мартиросян Вілен Арутюнович — генерал-лейтенант, відомий український політичний і військовий діяч, один з керівників Народного Руху України.
- Мамедов Гюндуз Айдинович — український прокурор.
- Аліханов Абрам Ісакович — радянський фізик, академік АН СРСР.
- — Національний герой Азербайджану.
- Фікрет Аміров — азербайджанський композитор, Народний артист СРСР (1965), Герой Соціалістичної Праці.
- — Національний герой Азербайджану.
- — Національний герой Азербайджану.
- — лейтенант гвардії, Герой Радянського Союзу.
- Мірза Шафі Вазех — поет, класик азербайджанської поезії.
- Возіанова Жанна Іванівна — радянський та український інфекціоніст, академік Національної академії медичних наук України.
- Всеволод Воробйов — видатний радянський і український педагог, піаніст.
- — вірменський мислитель, літературний і громадський діяч, богослов і священик XII—XIII ст.
- — Національний герой Азербайджану.
- — композитор, заслужений діяч мистецтв Азербайджану.
- Мехсеті Гянджеві — видатна поетеса XII ст.
- Нізамі Гянджеві — видатний поет XII ст.
- — азербайджанський військовий діяч
- — видатний азербайджанський геолог.
- — радянський артист балету і балетмейстер, заслужений артист РРФСР (1936), заслужений діяч мистецтв Азербайджанської РСР (1943).
- Крамаренко Сергій Сергійович — азербайджанський футболіст.
- Кусимов Салават Тагірович (нар. 1942) — башкирський вчений і педагог.
- — Національний герой Азербайджану.
- Артур Расізаде — прем'єр-міністр Азербайджану в 1996–2003 і з 2003.
- Нігяр Худадат кизи Рафібейлі — азербайджанська поетеса.
- — Національний герой Азербайджану.
- Саркісова Марія Межлумівна (1927—2002) — вчена у галузі фізіології рослин.
- — міністр праці, пошти і телеграфу (1918–1919), юстиції та праці (1919) Азербайджанської Демократичної Республіки (АДР).
- — російський учений-сходознавець, таємний радник.
- — міністр юстиції (1918), внутрішніх справ (1918–1919) і шляхів сполучення (1920) АДР.
- — голова Азербайджанської Надзвичайної Комісії (1920–1921).
- — 1-й начальник організації з боротьби з контрреволюцією (1919).
- — начальник організації з боротьби з контрреволюцією (1919–1920).
- — актор театру і кіно, Народний артист Азербайджанської РСР (1974).
- — голова Ради Міністрів АДР (1919–1920).
- Щекочихін Юрій Петрович — журналіст, російський політик, державний діяч.
Відомі люди, які жили у Гянджі
- — білоруський фотохудожник і дослідник, викладач французької мови в гімназії Гянджі, в 1918 — державний фотограф уряду Азербайджану.
- — актор театру і кіно і театральний режисер, народний артист Азербайджану, один із засновників азербайджанського радянського театрального мистецтва.
- Гулак Микола Іванович — український вчений (математик, філософ, літературознавець, перекладач, історик), засновник Кирило-Мефодіївського братства. Помер у Гянджі у 1899 році. Його могила не збереглася, оскільки християнський цвинтар пішов під забудову.
Див. також
Фотогалерея
- Мечеть Шаха Аббаса
- Археологічний музей
- Адміністрація міста
- Центр міста
- Прикрашення будинку в Гянджі
- Фрагмент історико-краєзнавчого музею
- Будинок з пляшок у Гянджі
- Будинок з пляшок у Гянджі
- Будинок з пляшок у Гянджі
- Будинок з пляшок у Гянджі
Примітки
- Azərbaycan Respublikası. — 2. Azərbaycan Respublikasının iqtisadi və inzibati rayonları. — 2.4. Azərbaycan Respublikasının iqtisadi və inzibati rayonlarının ərazisi, əhalisinin sayı və sıxlığı, səhifə 66. // . Müəllifi: Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi|Azərbaycan Respublikasının Dövlət Statistika Komitəsi. Buraxılışa məsul şəxs: Rza Allahverdiyev. Bakı — 2015, 134 səhifə.
- Bölmə 2: Demoqrafik göstəricilər, səhifə 89. // . Müəllifi: Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi. Məcmuənin ümumi rəhbəri: Həmid Bağırov; Məcmuənin hazırlanması üçün məsul şəxs: Rafael Süleymanov. Bakı — 2015, 814 səhifə.
- . Архів оригіналу за 5 березня 2016. Процитовано 10 квітня 2019.
- Єлизаветополь у Енциклопедичному словнику Брокгауза і Ефрона [ 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
Мешканців у Єлизаветполі в 1892 році налічувалося 25 758 (татар-мусульман 13 392, вірмен 10 524), 4053 будинків, лавок 1000. Православних церков 2, вірмено-григоріанських — 6, мечетей — 13; навчальних закладів — 10 (у тому числі гімназія), караван-сараїв — 7; аптека — 1, друкарень — 2, готелів — 4, клубів — 2 і лазень — 7 .
- Modern Hatreds: The Symbolic Politics of Ethnic War By Stuart J. Kaufman — Page 77
- Divided Europeans: Understanding Ethnicities in Conflict, by Tim Allen, Tim Allen John Eade, John Eade — 1999, p. 64
- ((cite book | title = Eastern Europe, Russia and Central Asia | uear = 2004 | pages = Page 131 | author = Imogen Gladman | publisher = Taylor & Francis Group))
- After Communism: From the Atlantic to the Urals, by Jacques Lesourne, Bernard Lecomte, 1991, p. 52
- Modern Hatreds: The Symbolic Politics of Ethnic War, by Stuart J. Kaufman, Cornell University Press, 2001, , p. 77: "The Soviet troops apparently tried to defend Armenians during the Kirovabad pogrom November 1988 but the task was in one sense hopeless: while the troops saved lives, the Armenians had to leave their homes and possessions anyway — the atmosphere made it impossible for them to live in Azerbaijan any longer.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Гянджа |
- Гянджа. З глибини століть [ 1 листопада 2020 у Wayback Machine.](азерб.) (англ.) (рос.)
- (азерб.) (англ.) (рос.)
- Гянджа / alltravels.com.ua [ 1 січня 2018 у Wayback Machine.](рос.)
- Похід на Гянджу / Хронос. [ 16 вересня 2009 у Wayback Machine.](рос.)
- Ganja / Emporis. [ 19 лютого 2007 у Wayback Machine.](англ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Gyandzha azerb Gence lezgin Gancӏah Ƣanⱬax virm Գանձակ Gandzak druge za velichinoyu misto v Azerbajdzhani Gyandzha azerb Gence Filial Derzhavnoyi akademiyi naukFilial Derzhavnoyi akademiyi naukOsnovni dani40 40 58 pn sh 46 21 38 sh d 40 68278 pn sh 46 36056 sh d 40 68278 46 36056 Krayina AzerbajdzhanStolicya dlya Azerbajdzhanska Demokratichna Respublika Yelizavetpolska guberniya d d i dPodil dva miskih rajoni i odne selisheZasnovano 859Persha zgadka 836Status mista 859Plosha 298 km Naselennya 328 400 osib na 2015 roku gustota 2 526 osib km Visota NRM 408 mOficijna mova azerbajdzhanskaNazva meshkanciv gyandzhinec gyandzhinka gyandzhinciMista pobratimi Derbent Rosiya Rustavi Gruziya Nyuark SShA Izmir Turechchina Moskva Rosiya Kutayisi Gruziya Kars TurechchinaDen mista 28 veresnyaTelefonnij kod 994 22Chasovij poyas UTC 4 vlitku UTC 5Nomeri avtomobiliv 20GeoNames 828298 586523Poshtovi indeksi AZ2000 Miska vlada Adresa m Gyandzha pl SvobodiMer mistaVebsajt ganca az Mapa Gyandzha u Vikishovishi U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Gandzha Misto roztashovane bilya pivnichno shidnogo pidnizhzhya Malogo Kavkazu na richci basejn Kuri Centr istorichnoyi oblasti U period z 1804 po 1918 rik misto nazivalosya Yelizavetpol v 1918 1935 rokah povernuto nazvu Gyandzha ale v 1935 roci perejmenovane v Kirovabad na chest S M Kirova u 1989 roci vidnovleno nazvu Gyandzha Maye zaliznichnu stanciyu na liniyi Baku Tbilisi ta aeroport Gyandzha yak administrativna teritoriya vklyuchaye dva rajoni v misti 178 500 meshkanciv 164 500 meshkanciv ta selishe miskogo tipu z vidpovidnimi organami miscevogo samovryaduvannya IstoriyaViniknennya mista Gyandzha vinikla yak poselennya zavdyaki svoyemu spriyatlivomu geografichnomu roztashuvannyu na velikomu shovkovomu shlyahu Zgidno z anonimnoyu Istoriyeyu Derbenta Gyandzha bula zasnovana u 859 roci Mohammadom ben Haledom ben Jazidom ben Mazyadom z rodu Shirvana yaki keruvali Adurbadganom Arranom i Virmeniyeyu za chasiv halifa al Mutavakilya i tak nazvana cherez te sho tam znahodilasya skarbnicya Pohodzhennya nazvi mista pov yazana z pehlevijskim slovom Gandzya Dzhanza u arabiv Gyandza u gruziniv sho oznachalo skarb misce zberigannya vrozhayu Dzhuma mechet mechet shaha Abbasa 1606 Odnim zi svidchen viku Gyandzhi mozhna vvazhati mavzolej Dzhomarda Gassaba yakij meshkav u period pravlinnya chetvertogo Halifa Ali ibn Abi Taliba 656 661 Na starij teritoriyi mista Stara Gyandzha viyavleni zalishki fortechnih stin vezh mostiv XII pochatku XIII stolittya Na pivnichnij shid vid Staroyi Gyandzhi znahoditsya kultovij kompleks Gej Imam abo Imamzade mavzolej XIV XVII stolit zabudovanij v XVII stolitti budivlyami mechetej i grobnic Na teritoriyi mista zbereglisya Dzhuma mechet 1606 arhitektor Bahaaddin kupolni zhitlovi budinki XVII XVIII stolit Na pochatku VII stolittya j u VIII stolitti Shidne Zakavkazzya neodnorazovo zaznavalo napadiv u rezultati chogo znachno postrazhdav i Gyandzha U pershij polovini VII stolittya Gyandzha bula zrujnovana persami a v drugij polovini arabami V kinci VII stolittya misto bulo peretvoreno na arenu bitv mizh arabami i hozarami Gyandzha pochinaye vidigravati vazhlivu rol u mizhnarodnij torgivli suspilno ekonomichnogo ta kulturnogo zhittya krayini U zhitti mista torgivlya i remeslo zajmali vazhlive misce Dlya rozvitku remesel tut buv ekonomichnij potencial Zalizni midni galunovi ta inshi rudniki sho znahodyatsya nedaleko vid Gyandzhi postachali remisnikiv sirovinoyu U miru formuvannya Gyandzhi yak stolici krayini osoblivu uvagu pridilyali i zmicnennyu vijskovoyi mogutnosti mista Vzhe v cej period buli pobudovani fortechni muri viriti rovi U IX X stolittyah u zv yazku z oslablennyam arabskogo halifatu teritoriya suchasnogo Azerbajdzhanu vhodila u feodalni derzhavi Sadzhidiv Ravvadidiv V seredini X stolittya Gyandzha yaka perebuvala pid vladoyu stala stoliceyu Shaddaditiv Za chasi pravlinnya Fadluna I 895 1030 Gyandzha zmicnila she bilshe Shaddadidi pobuduvali tut fortecyu palaci mosti karavan sarayi i pochali karbuvati groshi Navkolo mista pobuduvali novu micnishu fortecyu U 1063 buli stvoreni vidomi vorota Gyandzhi V miru peretvorennya Gyandzhi u velikij centr rozshiryuvalasya i yiyi teritoriya buduvalisya novi torgovelno promislovi kvartali Shovk i virobi z nogo zavoyuvali simpatiyi pokupciv ne tilki miscevih bazariv a j zarubizhnih Turki seldzhuki U seredini XI stolittya Azerbajdzhan piddavsya nashestyu seldzhukiv Pislya zahoplennya Tebrizu v 1054 roci rushiv u bik Gyandzhi Povelitel Gyandzhi Shavir pogodivsya stati vasalom Togrul beka Prote navali seldzhukiv ne pripinyalisya U 1070 ti roki pravitel shaddaditiv bachachi bezgluzdist vijni zdavsya prote cherez deyakij chas skoristavshis zruchnim momentom znovu povernuvsya do vladi U 1086 roci seldzhuckij pravitel Malik shah poslav svogo polkovodcya Bugaya na Gyandzhu Popri zapeklij opir miscevogo naselennya seldzhuki zahopili misto Pid chas vijni pravitel Gyandzhi Fadlun III buv polonenij i takim chinom bulo pokladeno kraj caryuvannya dinastiyi Shaddaditiv yaki pravili ponad 100 rokiv Pravlinnya Gyandzheyu poklav na svogo sina Giyas ad Dina Tapara Giyas ad Din Muhammed Tapar i pislya obrannya jogo sultanom vse she zalishavsya odnim z osnovnih rezidentiv seldzhuckih praviteliv Gyandzhi U pershij polovini XII stolittya Gyandzha kilka raziv piddavalasya navalam gruziniv Gyandzha stala vasalom Gruziyi i bula nim do vtorgnennya mongoliv Inshoyu podiyeyu pov yazanoyu z Gyandzhoyu buv velicheznoyi sili zemletrus yakij stavsya 25 veresnya 1139 roku i zrujnuvav misto yake u zv yazku z cim bulo pereneseno v inshe misce V rezultati zemletrusu v comu rajoni utvorivsya ryad provalnih ozer Gejgel i Ruyini davnoyi Gyandzhi znahodyatsya za sim kilometriv vid suchasnogo mista nizhche za techiyeyu richki Skoristavshis rujnuvannyam mista i vidsutnistyu pravitelya gruzinskij car napav na misto zahopiv bagato trofeyiv i zabrav iz soboyu znameniti vorota Gyandzhi yaki j dosi zberigayutsya u dvori Gelatskogo monastirya v Gruziyi Z utvorennyam derzhavi Gyandzha stala rezidenciyeyu atabekskogo pravitelya Pochatok XII XIII stolittya mozhna nazvati periodom rozkvitu Gyandzhi drugoyi stolici derzhavi bo zavdyaki tomu sho jogo virobi stali vidomi daleko za mezhami krayini vona pidnyalasya do rivnya materi Arranskih mist Tkanina yaka tut vigotovlyalasya i nazivalasya Gyandzhinskij shovk otrimala visoku ocinku na rinkah susidnih krayin i Serednogo Shodu Mizh Rosiyeyu ta Iranom Dokladnishe Odnim iz hanstv sho zarodilisya na pochatku XVIII stolittya v Azerbajdzhani bulo Predstavnik rodu sho dovgo praviv u Gyandzhi Ziyadogli Shahverdi han stav hanom Gyandzhi Centrom hanstva stala Gyandzha U 1780 h rokah pid chas pravlinnya Dzhavad hana Gyandzhinske hanstvo znachno zmicnilosya Han provodiv samostijnu zovnishnyu politiku Hanstvo malo v Gyandzhi vlasnij monetnij dvir U cej period carska Rosiya namagalasya zahopiti novi zemli rozshiriti rinki zbutu nadayuchi velike znachennya Azerbajdzhanu cherez jogo strategichne j ekonomichne stanovishe Z oglyadu na zruchne misce roztashuvannya Gyandzhinskogo hanstva teritoriyu jogo mozhna bulo b vikoristovuvati yak bazu armiyi dlya ob yednannya inshih hanstv Azerbajdzhanu Komanduvannya rosijskoyi armiyi vvazhalo Gyandzhu klyuchem do pivnichnih provincij Persiyi General Cicianov pisav sho Gyandzhinska fortecya u zv yazku zi spriyatlivim geografichnim polozhennyam zajmala vazhlive misce v Azerbajdzhani i tomu pershoryadnim zavdannyam Rosiyi bulo zahoplennya ciyeyi forteci Cicianov kilka raziv zvertavsya do Dzhavad hana z propoziciyeyu dobrovilno zdatisya i shorazu otrimuvav vidmovu 20 listopada 1803 roku Cicianov cherez Tiflis popryamuvav u bik Gyandzhi z vijskom bilshe 2 tis osib U grudni nablizivsya do forteci Zrozumivshi sho ovoloditi forteceyu bude vazhko pislya pevnoyi pidgotovki 3 sichnya 1804 roku o 5 godini ranku vin dav nakaz yiyi Vijska Cicianova dvoma kolonami pishli na pristup Gyandzhi U shturmi krim rosiyan bralo uchast do 700 azerbajdzhanskih opolchenciv i dobrovolciv z inshih hanstv suprotivnikiv Dzhavad hana Gyandzha yavlyala soboyu duzhe potuzhnu fortecyu Yiyi otochuvali podvijni stini zovnishnya glinobitna i vnutrishnya kam yana visota yakih syagala 8 metriv Stini buli posileni shistma vezhami Z tretoyi sprobi rosiyanam vdalosya podolati stini i vdertisya do forteci pri chomu v boyu na stinah zaginuv Dzhavad han Do poludnya Gyandzha bula vzyata Gyandzhinske hanstvo bulo priyednano do Rosiyi a sama Gyandzha perejmenovana v Yelizavetpol na chest imperatrici Yelizaveti Oleksiyivni druzhini Oleksandra I U 1805 roci carskij uryad oficijno vviv komendantskij metod pravlinnya Z cogo chasu vsya vijskova majnova ta finansova vlada bula zoseredzhena v rukah komendanta U 1806 roci v Gyandzhi buv stvorenij okruzhnij sud Z metoyu posilennya kontrolyu nad naselennyam mista v 1824 roci v Gyandzhi bulo stvoreno policejske vidomstvo Naselennya bulo nevdovolene cim vidomstvom jogo metodom pravlinnya Komendantska sistema bula likvidovana v 1840 roci Gyandzha yak povit uvijshla do skladu i tam bula zasnovana posada golovi povitu U 1868 roci bula stvorena Misto Gyandzha stalo stoliceyu Yelizavetpolskoyi guberniyi U pershij rosijsko perskij vijni 1804 1813 rokiv perska armiya v dekilka raziv perevershuvala chiselnistyu rosijske vijsko v Zakavkazzi ale znachno postupalasya yim u vijskovomu mistectvi bojovomu vishkoli i organizaciyi Osnovni bojovi diyi vidbuvalisya po obidva boki ozera Gejche na dvoh napryamkah Yerivanskomu i Gyandzhinskomu de prohodili osnovni dorogi na Tiflis U zhovtni 1813 roku Persiya bula zmushena uklasti Gyulistanskij mirnij dogovir za yakim viznala priyednannya do Rosiyi Pivnichnogo Dagestanu ta Azerbajdzhanu Z 1868 roku Yelizavetpol centr Yelizavetpolskoyi guberniyi U 1883 roci pov yazanij zalizniceyu z Baku Tbilisi ta Batumi XX stolittya Za danimi 1892 roku v Gyandzhi nalichuvalosya 25 758 meshkanciv z nih tatar musulman azerbajdzhanciv 13 392 virmen 10 524 U misti funkciyuvali 13 mechetej 6 virmenskih cerkov i 2 rosijski pravoslavni cerkvi Golovna Mechet Dzhuma Dzhaami Gyandzhi pobudovana shahom Abbasom I v 1620 roci uvinchana velicheznim kupolom i otochena bagatma keliyami ta primishennyami dlya uchniv musulman Gyandzha pershoyi polovini XX stolittya nadzvichajno garne misto z shirokimi rozplanovanimi vulicyami Cherez rozlogi bagatovikovimi gigantami zi stovburami u dekilka lyudskih obhvativ viglyadala svoyeridnoyu arhitektura budinkiv Budinki v Gyandzhi buli perevazhno dvopoverhovi z obov yazkovimi arochnimi vorotami u yakih virizana arkovoyi zh formi hvirtka Nayavnist prisadibnih dvorikiv takozh bulo obov yazkovim atributom gyandzhinskih budinkiv U sadah rosli praktichno vsi vidomi na Kavkazi vidi fruktiv ale osoblivoyu slavoyu koristuvalisya gyandzhinska hurma i granat Budinok miskoyi administraciyi Voseni 1905 roku v misti vidbulisya krivavi zitknennya mizh virmenami i tatarami u rezultati yakih naselennya rozdililosya musulmani zoseredilisya na livomu virmeni na pravomu berezi richki Mizhetnichni zitknennya buli i v 1918 1920 rokah U chervni 1918 roku v Gyandzhu pereyihav iz Tiflisa pershij musavatistskij uryad Azerbajdzhanu zokrema vidnovivshi istorichnu nazvu mista vono znahodilosya v Gyandzhi do veresnya koli peremistilosya u vzyatij turkami Baku 1 travnya 1920 do mista uvijshli chastini U nich z 25 na 26 travnya v misti spalahnulo antiradyanske povstannya yake bulo pridushene protyagom tizhnya Za radyanskih chasiv Gyandzha Kirovabad peretvorilasya na drugij pislya Baku promislovij i kulturnij centr Azerbajdzhanu Pislya pochatku konfliktu navkolo Nagirnogo Karabahu 21 listopada 1988 roku v misti mali misce sprobi vlashtuvati virmenski pogromi yaki buli poperedzheni zusillyami radyanskoyi armiyi ta miscevoyi miliciyi Odnak z oglyadu na napruzhenu mizhetnichnu atmosferu virmenske naselennya bulo zmushene zalishiti misto KlimatSerednorichna temperatura 13 4 C Serednorichna shvidkist vitru 2 5 m s Serednorichna vologist povitrya 68 Klimat Gyandzhi Pokaznik Sich Lyut Ber Kvit Trav Cherv Lip Serp Ver Zhovt List Grud Rik Absolyutnij maksimum C 23 25 28 33 38 39 43 40 37 33 28 23 43 Serednij maksimum C 6 8 12 18 24 29 32 31 26 20 13 8 19 Serednya temperatura C 2 3 7 13 18 22 25 24 20 14 7 4 13 Serednij minimum C 2 1 2 7 13 16 19 19 15 10 5 0 9 Absolyutnij minimum C 18 15 12 4 2 6 11 11 2 1 8 19 19 Norma opadiv mm 10 15 19 32 45 48 24 18 18 30 14 13 286 Dzherelo Pogoda i klimat ros NaselennyaDinamika rostu naselennya 1897 33 600 meshkanciv 1939 99 000 meshkanciv 1959 136 000 meshkanciv 1972 195 000 meshkanciv 1979 231 901 meshkanec 1989 278 000 meshkanciv 1990 283 600 meshkanciv 1994 292 500 meshkanciv 1995 293 500 meshkanciv 1996 293 300 meshkanciv 1997 294 100 meshkanciv 2002 300 900 meshkanciv 2003 302 000 meshkanciv 2005 304 500 meshkanciv 2010 325 820 meshkancivPoridneni mistaDerbent Dagestan Rosiya Kars Turechchina Izmir Turechchina Moskva Rosiya Nyuark Nyu Dzhersi SShA Rustavi Gruziya Kutayisi GruziyaVidomi urodzhenciAtakishiyev Sahib Magerram ogli 1967 2017 serzhant Zbrojnih Sil Ukrayini uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni Gukasov Abram Ivanovich radyanskij vchenij v oblasti vinogradarstva Martirosyan Vilen Arutyunovich general lejtenant vidomij ukrayinskij politichnij i vijskovij diyach odin z kerivnikiv Narodnogo Ruhu Ukrayini Mamedov Gyunduz Ajdinovich ukrayinskij prokuror Alihanov Abram Isakovich radyanskij fizik akademik AN SRSR Nacionalnij geroj Azerbajdzhanu Fikret Amirov azerbajdzhanskij kompozitor Narodnij artist SRSR 1965 Geroj Socialistichnoyi Praci Nacionalnij geroj Azerbajdzhanu Nacionalnij geroj Azerbajdzhanu lejtenant gvardiyi Geroj Radyanskogo Soyuzu Mirza Shafi Vazeh poet klasik azerbajdzhanskoyi poeziyi Vozianova Zhanna Ivanivna radyanskij ta ukrayinskij infekcionist akademik Nacionalnoyi akademiyi medichnih nauk Ukrayini Vsevolod Vorobjov vidatnij radyanskij i ukrayinskij pedagog pianist virmenskij mislitel literaturnij i gromadskij diyach bogoslov i svyashenik XII XIII st Nacionalnij geroj Azerbajdzhanu kompozitor zasluzhenij diyach mistectv Azerbajdzhanu Mehseti Gyandzhevi vidatna poetesa XII st Nizami Gyandzhevi vidatnij poet XII st azerbajdzhanskij vijskovij diyach vidatnij azerbajdzhanskij geolog radyanskij artist baletu i baletmejster zasluzhenij artist RRFSR 1936 zasluzhenij diyach mistectv Azerbajdzhanskoyi RSR 1943 Kramarenko Sergij Sergijovich azerbajdzhanskij futbolist Kusimov Salavat Tagirovich nar 1942 bashkirskij vchenij i pedagog Nacionalnij geroj Azerbajdzhanu Artur Rasizade prem yer ministr Azerbajdzhanu v 1996 2003 i z 2003 Nigyar Hudadat kizi Rafibejli azerbajdzhanska poetesa Nacionalnij geroj Azerbajdzhanu Sarkisova Mariya Mezhlumivna 1927 2002 vchena u galuzi fiziologiyi roslin ministr praci poshti i telegrafu 1918 1919 yusticiyi ta praci 1919 Azerbajdzhanskoyi Demokratichnoyi Respubliki ADR rosijskij uchenij shodoznavec tayemnij radnik ministr yusticiyi 1918 vnutrishnih sprav 1918 1919 i shlyahiv spoluchennya 1920 ADR golova Azerbajdzhanskoyi Nadzvichajnoyi Komisiyi 1920 1921 1 j nachalnik organizaciyi z borotbi z kontrrevolyuciyeyu 1919 nachalnik organizaciyi z borotbi z kontrrevolyuciyeyu 1919 1920 aktor teatru i kino Narodnij artist Azerbajdzhanskoyi RSR 1974 golova Radi Ministriv ADR 1919 1920 Shekochihin Yurij Petrovich zhurnalist rosijskij politik derzhavnij diyach Vidomi lyudi yaki zhili u Gyandzhi biloruskij fotohudozhnik i doslidnik vikladach francuzkoyi movi v gimnaziyi Gyandzhi v 1918 derzhavnij fotograf uryadu Azerbajdzhanu aktor teatru i kino i teatralnij rezhiser narodnij artist Azerbajdzhanu odin iz zasnovnikiv azerbajdzhanskogo radyanskogo teatralnogo mistectva Gulak Mikola Ivanovich ukrayinskij vchenij matematik filosof literaturoznavec perekladach istorik zasnovnik Kirilo Mefodiyivskogo bratstva Pomer u Gyandzhi u 1899 roci Jogo mogila ne zbereglasya oskilki hristiyanskij cvintar pishov pid zabudovu Div takozhTrolejbus u Gyandzhi Tramvaj u Gyandzhi Pam yatnik Nizami Gyandzhevi Cerkva Oleksandra Nevskogo Gyandzha FotogalereyaMechet Shaha Abbasa Arheologichnij muzej Administraciya mista Centr mista Prikrashennya budinku v Gyandzhi Fragment istoriko krayeznavchogo muzeyu Budinok z plyashok u Gyandzhi Budinok z plyashok u Gyandzhi Budinok z plyashok u Gyandzhi Budinok z plyashok u GyandzhiPrimitkiAzerbaycan Respublikasi 2 Azerbaycan Respublikasinin iqtisadi ve inzibati rayonlari 2 4 Azerbaycan Respublikasinin iqtisadi ve inzibati rayonlarinin erazisi ehalisinin sayi ve sixligi sehife 66 Muellifi Azerbaycan Respublikasi Dovlet Statistika Komitesi Azerbaycan Respublikasinin Dovlet Statistika Komitesi Buraxilisa mesul sexs Rza Allahverdiyev Baki 2015 134 sehife Bolme 2 Demoqrafik gostericiler sehife 89 Muellifi Azerbaycan Respublikasi Dovlet Statistika Komitesi Mecmuenin umumi rehberi Hemid Bagirov Mecmuenin hazirlanmasi ucun mesul sexs Rafael Suleymanov Baki 2015 814 sehife ISBN 5 86874 232 9 Arhiv originalu za 5 bereznya 2016 Procitovano 10 kvitnya 2019 Yelizavetopol u Enciklopedichnomu slovniku Brokgauza i Efrona 4 bereznya 2016 u Wayback Machine Meshkanciv u Yelizavetpoli v 1892 roci nalichuvalosya 25 758 tatar musulman 13 392 virmen 10 524 4053 budinkiv lavok 1000 Pravoslavnih cerkov 2 virmeno grigorianskih 6 mechetej 13 navchalnih zakladiv 10 u tomu chisli gimnaziya karavan sarayiv 7 apteka 1 drukaren 2 goteliv 4 klubiv 2 i lazen 7 Modern Hatreds The Symbolic Politics of Ethnic War By Stuart J Kaufman Page 77 Divided Europeans Understanding Ethnicities in Conflict by Tim Allen Tim Allen John Eade John Eade 1999 p 64 cite book title Eastern Europe Russia and Central Asia uear 2004 pages Page 131 author Imogen Gladman publisher Taylor amp Francis Group After Communism From the Atlantic to the Urals by Jacques Lesourne Bernard Lecomte 1991 p 52 Modern Hatreds The Symbolic Politics of Ethnic War by Stuart J Kaufman Cornell University Press 2001 ISBN 0 8014 8736 6 p 77 The Soviet troops apparently tried to defend Armenians during the Kirovabad pogrom November 1988 but the task was in one sense hopeless while the troops saved lives the Armenians had to leave their homes and possessions anyway the atmosphere made it impossible for them to live in Azerbaijan any longer PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Gyandzha Gyandzha Z glibini stolit 1 listopada 2020 u Wayback Machine azerb angl ros azerb angl ros Gyandzha alltravels com ua 1 sichnya 2018 u Wayback Machine ros Pohid na Gyandzhu Hronos 16 veresnya 2009 u Wayback Machine ros Ganja Emporis 19 lyutogo 2007 u Wayback Machine angl