Червонофігурний вазопис — один із найвідоміших стилів вазопису Стародавньої Греції. З'явився приблизно в 530 р. до н. е. в Стародавніх Афінах і проіснував до кінця III ст. до н. е. За кілька десятиліть червонофігурний вазопис витіснив панівний до цього чорнофігурний вазопис. Свою назву червонофігурний стиль отримав завдяки характерному співвідношенню кольорів між фігурами і тлом, прямо протилежному чорнофігурному: тло — чорне, фігури — червоні.
Червонофігурний вазопис | |
Попередник | Чорнофігурний вазопис |
---|---|
Наступник | d |
Час/дата початку | 530 до н. е. |
Першовідкривач або винахідник | Вазописець Андокіда |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJtTDBGMGFHVnVZVjlJWlhKaGEyeGxjMTlUZEdGaGRHeHBZMmhsWDBGdWRHbHJaVzV6WVcxdGJIVnVaMlZ1WHpJMk5EZ3VhbkJuTHpJeU1IQjRMVUYwYUdWdVlWOUlaWEpoYTJ4bGMxOVRkR0ZoZEd4cFkyaGxYMEZ1ZEdsclpXNXpZVzF0YkhWdVoyVnVYekkyTkRndWFuQm4uanBn.jpg)
Крім Аттики, головними центрами виробництва червонофігурної кераміки були гончарні майстерні в Нижній Італії. Червонофігурний стиль перейняли багато регіонів Стародавньої Греції. Значний внесок у розвиток цього стилю внесли вазописці Етрурії.
Червонофігурні вази з Аттики поширилися по всій Греції і за її межами і довгий час займали провідне становище на ринку тонкої кераміки. Лише деякі гончарні майстерні могли зрівнятися за якістю, продуктивністю та багатством творчих ідей із вазописцями з Афін. До нашого часу збереглося більше 40 тисяч примірників і фрагментів червонофігурних ваз, створених в Афінах, і більше 20 000 — створених в нижній Італії. Червонофігурний вазопис ґрунтовно досліджений археологами. Встановлено належність значної кількості об'єктів кераміки до конкретних груп вазописців. Зображення на червонофігурних вазах є важливим джерелом інформації для культурно-історичних досліджень повсякденного життя, іконографії та давньогрецької міфології.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZrTDBobGNtRnJiR1Z6WDBGdFlYcHZibk5mVEc5MWRuSmxYMFl5TVRndWFuQm5Mek13TUhCNExVaGxjbUZyYkdWelgwRnRZWHB2Ym5OZlRHOTFkbkpsWDBZeU1UZ3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Технологія виготовлення та декорування давньогрецької кераміки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5qTDBGMGFHVnVZVjlJWlhKaGEyeGxjMTlUZEdGaGRHeHBZMmhsWDBGdWRHbHJaVzV6WVcxdGJIVnVaMlZ1WHpJek1ERmZRaTVxY0djdk1qSXdjSGd0UVhSb1pXNWhYMGhsY21GcmJHVnpYMU4wWVdGMGJHbGphR1ZmUVc1MGFXdGxibk5oYlcxc2RXNW5aVzVmTWpNd01WOUNMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemc1TDFCNWVHbHpYMUJsYkdWMWMxOVVhR1YwYVhOZlRHOTFkbkpsWDB3MU5WOWllVjlYWldSa2FXNW5YMUJoYVc1MFpYSXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVkI1ZUdselgxQmxiR1YxYzE5VWFHVjBhWE5mVEc5MWRuSmxYMHcxTlY5aWVWOVhaV1JrYVc1blgxQmhhVzUwWlhJdWFuQm4uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF4TDFCeWIySmxjM1FsUXpNbFFrTmpheVV5UTE5Q1pYSnNhVzRsTWtOZlFXeDBaWE5mVFhWelpYVnRKVEpEWDFacGRISnBibVZmTVRJdU5pMDFMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFRY205aVpYTjBKVU16SlVKRFkyc2xNa05mUW1WeWJHbHVKVEpEWDBGc2RHVnpYMDExYzJWMWJTVXlRMTlXYVhSeWFXNWxYekV5TGpZdE5TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Фактично червонофігурний розпис — це чорнофігурний вазопис навпаки. Перед випалом на поверхню підсохлої вази наносилися контури людських фігур і інші деталі зображення. Невипалена глина в Аттиці, наприклад, була оранжево-червоного відтінку. Начерк малюнка наносився легким штрихом яким-небудь тупим інструментом, або намічався деревним вугіллям, яке зникало після випалу. Далі контури малюнка обводилися пензлем зі шлікером. На деяких готових вазах видно слід начерку, особливо якщо кінцевий варіант відрізнявся від початкового задуму вазописця. Основні контури малюнка проводилися шлікером рельєфною, опуклою лінією, ймовірно, пензлем із щетини. Решта ліній і тонкі лінії всередині зображення виконувалися розведеним розчином шлікеру. Крім двох основних кольорів у зображеннях зустрічаються й інші кольори — білий та червоний. Чітко виражені рельєфні лінії були потрібні для того, щоби досить рідкий шлікер не створював ефекту зайвої матовості. На закінчення, тло між фігурами всередині зображення покривалося матово-сірим шлікером. Вази проходили триразовий випал, унаслідок якого шлікер набував свій характерний чорний або темно-коричневий колір.
У нового стилю були явні переваги, і, перш за все, до них слід віднести можливість детального опрацювання зображення. У техніці чорнофігурного стилю лінії всередині малюнка висікалися по нанесеній фарбі, що не забезпечувало достатньої точності зображення. У порівнянні зі чорнофігурними силуетами, що виглядають як тіні, червонофігурні зображення стали динамічнішими і наблизилися до життя. Крім того, червоні фігури відрізнялися більшою контрастністю на чорному тлі. З'явилася можливість зображувати людей не тільки у профіль, але і анфас, зі спини або в три чверті. Червонофігурна техніка дозволяла краще передати глибину та простір.
Однак стиль мав і недоліки. Звичне для чорнофігурного стилю зображення жіночого тіла за допомогою білої фарби стало неможливим. Шанувальникам вазопису стало складніше визначати стать зображеної людини за одягом або зачіскою, оскільки герої і боги зображувалися молодими і безбородими. На початковому етапі складності представляв і розрахунок пропорцій фігур. У чорнофігурному вазописі лінії контурів візуально входили до зображеної фігури. У червонофігурному вазописі контури проводяться тією ж чорною фарбою, що і тло вази, тому контури фігур ставали частиною фону і зливалися з ним. Тому спочатку фігури на вазах, виконаних в новому стилі, виходили досить худими. Іншою проблемою були обмежені можливості передачі просторової глибини на чорному тлі. Але переваги червонофігурного стилю все-таки переважили його недоліки.
Аттичний вазопис
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUxTDBGMGFHVnVZVjlJWlhKaGEyeGxjMTlUZEdGaGRHeHBZMmhsWDBGdWRHbHJaVzV6WVcxdGJIVnVaMlZ1WHpJek1ERmZRUzVxY0djdk1qSXdjSGd0UVhSb1pXNWhYMGhsY21GcmJHVnpYMU4wWVdGMGJHbGphR1ZmUVc1MGFXdGxibk5oYlcxc2RXNW5aVzVmTWpNd01WOUJMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlJtTDBWNFpXdHBZWE5mUkdsdmJubHpiM05mVTNSaFlYUnNhV05vWlY5QmJuUnBhMlZ1YzJGdGJXeDFibWRsYmw4eU1EUTBMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFGZUdWcmFXRnpYMFJwYjI1NWMyOXpYMU4wWVdGMGJHbGphR1ZmUVc1MGFXdGxibk5oYlcxc2RXNW5aVzVmTWpBME5DNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Чорнофігурний вазопис з'явився в Коринфі в VII ст. до н. е. і став панівним стилем в ареалі розселення стародавніх греків і навіть далеко за його межами. Крім Коринфа виникли й інші центри виробництва. Спочатку афінські гончарні майстерні копіювали коринфський стиль. З часом Афіни і Коринф помінялися місцями. Майстерність аттичних вазописців піднялася до небачених досі висот, сягнувши вершини до другої третини VI ст. до н. е. Приблизно до 530 р. до н. е. належить творчість найвідомішого представника чорнофігурного стилю вазопису — Ексекія. Протягом V ст. до н. е. тонка уже червонофігурна кераміка з Аттики була і далі лідером на ринку. Керамічні вироби з Аттики поширилися по всій грецькій метрополії і навіть завозилися в Етрурію. Популярність цієї кераміки призвела до відкриття в нижній Італії і Етрурії майстерень і «шкіл» аттичного вазопису, які однак отримали популярність суто у відповідному регіоні.
Джерела
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelkyTDBacFoyaDBYMEZ1Wkc5cmFXUmxjMTlNYjNWMmNtVmZSekV1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFVacFoyaDBYMEZ1Wkc5cmFXUmxjMTlNYjNWMmNtVmZSekV1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Перші вази в червонофігурному стилі з'явилися близько 530 р. до н. е. Вважається, що цю техніку винайшов Вазописець Андокіда. Спочатку Андокіда та інші прихильники нового стилю (наприклад, Псіакс) розписували вази в двох стилях одночасно: на одній стороні вази зображення виконувалося з чорними фігурами, а на іншій — з червоними. Такі посудини (наприклад, в експозиції Державного античного зібрання в Мюнхені), називаються білінгвами. У порівнянні з чорнофігурним стилем це був вже великий крок вперед, однак фігури на них виглядали досить скуто, а сюжети рідко поєднувалися між собою. На цих вазах ще можна відстежити прийоми, запозичені зі старого стилю, як, наприклад, насічки контурів зображень або покриття значних ділянок червоною фарбою.
Вазописці-піонери
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV3TDBWMWNHaHliMjVwYjNOZlMzSmhkR1Z5WDBGdWRHbHJaVzV6WVcxdGJIVnVaMTlDWlhKc2FXNHVhbkJuTHpJeU1IQjRMVVYxY0doeWIyNXBiM05mUzNKaGRHVnlYMEZ1ZEdsclpXNXpZVzF0YkhWdVoxOUNaWEpzYVc0dWFuQm4uanBn.jpg)
Першими переваги нового червонофігурного стилю оцінили так звані вазописці-піонери. Їх творчість припадає на 520 — 500 роки до н. е. Найвідоміші з них — Ефроній, Евфімід та Фінтій. Виділена на основі мистецтвознавчих досліджень вазописна група відома своїми творчими експериментами, що відкривали можливості нового червонофігурного стилю. Так, людські фігури вони зображували у нових положеннях — зі спини і анфас, художники експериментували зі стислою перспективою і використовували динамічніші композиції. Ефроній першим застосував новий прийом вазописця — рельєфну лінію. Завдяки тому, що багато вазописців-піонерів були одночасно і гончарями, з'явилися нові форми керамічних посудин: псиктер та пеліка. Вазописці-піонери віддавали перевагу в кераміці великій формі і працювали з амфорами і кратерами великого розміру. Попри те, що вазописців-піонерів не пов'язувало будь-яке реальне об'єднання, вони спілкувалися між собою, впливаючи один на одного, між ними існувало дружнє творче змагання, що стимулювало творчий розвиток художників. Так на одній із ваз Евфіміда хвалькувато красується напис-графіті: «як ніколи не вмів Ефроній». Саме для вазописців-піонерів була характерна наявність написів на вазах.
У новому червонофігурному стилі розписувалися не тільки посудини, але і чаші. Так, наприклад, Ольтос і Епіктет розписували чаші-білінгви, у яких червонофігурний розпис був на лицьовій стороні.
Пізня архаїка
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF4TDB4cFltRjBhVzl1WDAxaFkzSnZibDlNYjNWMmNtVmZSekUwT1M1cWNHY3ZNakl3Y0hndFRHbGlZWFJwYjI1ZlRXRmpjbTl1WDB4dmRYWnlaVjlITVRRNUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Розквіт червонофігурного стилю — заслуга наступного за вазописцями-піонерами покоління художників пізньої архаїки (прибл. 500 — 470 роки до н. е.). У цей період недоліки чорнофігурного вазопису стали очевидні, і він був майже повністю витіснений новим стилем. На цей час припадає творчість найвідоміших вазописців: Берлінського вазописця та Клеофрада, які розписували посудини, і Онесіма, Дуріса, Макрона та Вазописець Брига, які розписували чаші. Поліпшується не тільки якість продукції, але й її обсяг збільшується вдвічі. Афіни стають провідним центром у виробництві тонкої кераміки в Середземномор'ї, майже всі регіональні гончарні центри за межами Аттики втратили своє значення.
Успіх аттичної кераміки зумовило чудове володіння місцевими вазописцями перспективою, яке забезпечило більшу природність і рухливість в зображенні людського тіла. Для розпису майже не використовується орнамент, скоротилася кількість зображуваних осіб, зникли анатомічні деталі. Але вазопис знайшов нові теми. Особливою популярністю стали користуватися сцени з міфу про Тесея. Вазописці експериментують з новими формами керамічних посудин: з'являється ноланська амфора, лекіф, фіали типу В і дінос. Вазописці стали вибирати собі спеціалізацію на певних видах кераміки.
Період ранньої і зрілої класики
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlUwTDA1bFkyc3RZVzF3YUc5eVlWOXpkMjl5WkhOdFlXNWZURzkxZG5KbFgwY3lNVFl1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFU1bFkyc3RZVzF3YUc5eVlWOXpkMjl5WkhOdFlXNWZURzkxZG5KbFgwY3lNVFl1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemc1TDA5cFpHbHdiM1Z6WDFOd2FHbHVlRjlUZEdGaGRHeHBZMmhsWDBGdWRHbHJaVzV6WVcxdGJIVnVaMlZ1WDFOTU5EYzBMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFQYVdScGNHOTFjMTlUY0docGJuaGZVM1JoWVhSc2FXTm9aVjlCYm5ScGEyVnVjMkZ0Yld4MWJtZGxibDlUVERRM05DNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Особливістю ранньокласичного зображення людей був їхній низький зріст і відсутність у зображеннях динаміки. Тому вони справляли серйозне і пафосне враження. Складки одягу на зображеннях навпаки стали м'якшими і пластичними. Відбулися зміни і в типології самих зображень. По-перше, вазописці стали часто зображувати не тільки самі моменти подій, а й сцени, що безпосередньо передують їм. По-друге, в вазопису знайшли відбиття й інші нові досягнення афінської демократії. Простежується вплив давньогрецької трагедії і давньогрецьких фресок, який практично не зберігся. Вазописців зрілої класики надихав Парфенон та його скульптури, що насамперед відбилося в техніці зображення одягу. Спадаючі складки тканини виглядали на зображеннях природнішими, що надавало глибину зображенню. Композиції зображень ще більш спростилися. Художники особливо цінували симетрію, гармонію і врівноваженість. Людські образи, що стали знову стрункішими, випромінювали внутрішній спокій.
Найвідоміші вазописці періоду ранньої і зрілої класики (480 — 425 роки до н. е.) — Гермонакс та Вазописець Ахілла, які продовжили художні традиції Берлінського вазописця. Сюди також належить Вазописець фіал, який був учнем Вазописця Ахілла. З'явилися нові художні течії, наприклад, «маньєристи», видатним представником яких був Вазописець Пана. Інший художній напрям представляють Вазописець Ніоби, вазописці Полігнот, Вазописець Клеофона та Вазописець діносів.
Період пізньої класики
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF6TDBScGIzTnJiM1Z5YjJsZlNHVnlZV3RzWlhOZlFrMWZSVEl5TkM1cWNHY3ZNakl3Y0hndFJHbHZjMnR2ZFhKdmFWOUlaWEpoYTJ4bGMxOUNUVjlGTWpJMExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
У період пізньої класики — починаючи з останньої чверті V ст. до н. е. — в аттичному вазописі виникли дві протилежні течії. З одного боку, з'явився напрямок, близький до «розкішного стилю» у давньогрецькій скульптурі, з іншого, продовжували розвиватися основні тенденції зрілої класики. Найвідомішим представником «розкішного стилю» був вазописець Мідій. Характерним для його творчості було зображення прозорого одягу і величезної кількості складок на ньому. Розпис відрізнявся великою кількістю декоративних елементів і додаткових об'єктів. Використовувалися нові кольори, переважно білий і золотий, що відтіняли рельєфні прикраси, що стало першою спробою створення на вазах тривимірних зображень. Спостерігалася тенденція до «пом'якшення» форм: відмінною рисою зображення чоловічого тіла перестали бути суто м'язи.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkprTDBobFkzUnZjbDlEWVhOellXNWtjbUZmVUc5dFlYSnBZMmxmVTJGdWRHOXRZWE5wTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxSVpXTjBiM0pmUTJGemMyRnVaSEpoWDFCdmJXRnlhV05wWDFOaGJuUnZiV0Z6YVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
У пошуках сюжетів для своїх зображень вазописці рідше звертаються до міфології. З міфологічних персонажів на вазах зустрічаються лише Діоніс та Афродіта. Популярним стає розпис посудин сценами з приватного життя. На вазах переважають сцени з життя жінок. Причина таких змін у виборі сюжетів достеменно невідома. Можливо, що таким чином на художниках відбилися жахи Пелопоннеської війни. Мистецтвознавці також пояснюють такі зміни втратою афінськими майстрами гончарства лідируючих позицій у Середземномор'ї, що, зрештою, теж було викликано наслідками війни. Афінські гончарі стали працювати для клієнтів на території Іспанії, у яких були інші смакові вподобання і потреби. Однак деякі вазописці зберегли вірність старому стилю. Вазописець Еретрії намагався з'єднати воєдино обидва художні напрямки. Шедеврами пізньої класики є посудини невеликого формату: лекіфи, піксиди та ойнохої. У вазописців також мали успіх лекани, кратери і гідрії.
Керченські вази
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0xTDBwMVpHZGxiV1Z1ZEY5UVlYSnBjMTlIWlhSMGVWOVdhV3hzWVY4NE15NUJSUzR4TUY5bWRXeHNMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFLZFdSblpXMWxiblJmVUdGeWFYTmZSMlYwZEhsZlZtbHNiR0ZmT0RNdVFVVXVNVEJmWm5Wc2JDNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Бл. 360 р. до н. е., Музей Гетті
Останні десятиліття червонофігурного вазопису в Аттиці ознаменувалися розквітом стилю керченських ваз. Цей стиль, що існував з 370 року до н. е. по 330 рік до н. е., отримав свою назву за місцем виявлення — Керчі — і об'єднав у собі розкішний і суворий стилі, проте з переважанням елементів першого. Характерними рисами керченських ваз є перевантаженість композиції великими, схожими на статуї, образами. Крім звичайних кольорів розпису в Керчі використовувалися синя і зелена фарби. Щоб підкреслити об'єм і тіні, наносився тонкий шар шлікеру. Іноді фігури виконувалися в техніці аплікативного рельєфу, тобто на вазу прикріплялися фігурні рельєфи. Скоротилася кількість використовуваних у вазопису форм посудин — найчастіше розписували пеліки, кубкові кратери, лекіфи, скіфоси, гідрії та ойнохої. У сюжетах зображень переважають сцени з життя жінок, а в міфології як і раніше лідирують Діоніс, а також Аріадна та Геракл.
Останні прикрашені фігурним розписом вази були створені в Афінах не пізніше 320 р. до н. е.
Вазописці та їхні твори
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV3TDFCaGJHRmxjM1J5WVY5elkyVnVaVjlNYjNWMmNtVmZSemN1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFZCaGJHRmxjM1J5WVY5elkyVnVaVjlNYjNWMmNtVmZSemN1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJoTDFOcFoyNWhkSFZ5WlY5QmJXRnphWE5mVEc5MWRuSmxYMFl6TUM1cWNHY3ZNakl3Y0hndFUybG5ibUYwZFhKbFgwRnRZWE5wYzE5TWIzVjJjbVZmUmpNd0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZtTDBwaGJtbG1iM0p0WDJGeWVXSmhiR3h2YzE5TWIzVjJjbVZmUTBFNU9EY3VhbkJuTHpJeU1IQjRMVXBoYm1sbWIzSnRYMkZ5ZVdKaGJHeHZjMTlNYjNWMmNtVmZRMEU1T0RjdWFuQm4uanBn.jpg)
Афінські гончарі проживали в кварталі Керамікос. Тут знаходилися як великі, так і невеликі гончарні майстерні. 1852 року в Керамікосі на «вулиці Гермеса» була виявлена майстерня так званого Єнського вазописця. Знайдений у ній посуд зберігаються в наш час[] в Єнському університеті імені Фрідріха Шиллера.
Завдяки підписам на вазах відомі імена близько сорока аттичних вазописців. Крім імені художника на посудині зазвичай написано дав.-гр. ἐγραψεν (égrapsen) — «намалював». До підпису гончаря зазвичай додавалося дав.-гр. ἐποίησεν (epoíesen) — «зробив». Підписи гончарів зустрічаються майже вдвічі частіше, ніж підписи вазописців. Перші підписи датуються 580 роком до н. е. Підписи на кераміці з гордістю часто проставляли вазописці-піонери.
Судячи за кількісним співвідношенням підписів гончарів і вазописців, ремесло гончаря користувалося великою пошаною і повагою. Статус давньогрецького вазописця точно не встановлено. Відомо, що Ефроній та інші вазописці були одночасно і гончарями, тому вважається, що більшість вазописців не були рабами. Проте імена деяких художників вказують на те, що серед вазописців були колишні раби або метеки. Деякі зі збережених власних імен неможливо інтерпретувати однозначно. Так, підпис «Полігнот» ставили кілька вазописців, які, можливо, намагалися досягти успіху за рахунок відомішого художника-монументаліста. Можливо, аналогічно використовувалися й інші відомі імена, як, наприклад, Арістофан. Творчість деяких вазописців вдалося простежити лише протягом короткого періоду часу — одного—двох десятиліть, але відомі і художники, які працювали набагато довше: Дуріс, Макрон, Гермонакс або Вазописець Ахілла. На підставі наявних даних про те, що вазописці прагнули стати гончарями, і при відсутності даних про те, що гончарі бралися за вазописні роботи, вважається, що кар'єра в гончарній справі починалася з підмайстра, в обов'язки якого входив розпис ваз, і закінчувалася гончарем. Такий поділ праці очевидно існував і в епоху червонофігурного вазопису, у той час як у чорнофігурний період багато майстрів самостійно виконували як гончарну, так і вазописну роботу — (Ексекій, Неарх і можливо Амасіс). Із зростанням попиту на керамічні товари змінився технологічний процес у гончарній справі, з'явився поділ праці, і не завжди однозначний поділ на гончарів і вазописців став нормою.
Розпис посудин доручався переважно молодим підмайстрам. Виходячи з цього можна зробити припущення про можливості ремісничих колективів. Зазвичай в одній гончарній майстерні працювало кілька вазописців, оскільки роботи одного гончаря, що відносяться до одного й того ж періоду часу, розписані різними вазописцями. Так на Ефронія працювали, зокрема, Онесім, Дуріс, Вазописець Антифона, Вазописець Тріптолема та Вазописець Пістоксена. Можливо, вазописці працювали одночасно на кілька майстерень. Так вазописець чаш Ольтос розписував кераміку, виготовлену не менше ніж шістьма різними гончарями.
Сучасний погляд на вазописців як на художників і відповідно на їх роботи як на твори мистецтва не відповідає античній реальності. Вазописці як і гончарі були ремісниками, а результати їх праці — товаром. Ремісники мали освіту, про що свідчать написи на кераміці. Однак зустрічаються й беззмістовні сполучення слів, що свідчить про те, що грамотою володіли не всі вазописці. Версія про належність гончарів і вазописців до еліти Аттики не знайшла серйозних доказів. Більша частина вазописних робіт виконувалася на псиктерах, кратерах, гідріях, стамносах, киліксах і канфарах, що призначалися для симпосіїв.
Ретельно розписана кераміка була добрим, але не найбільш цінованим столовим посудом у стародавніх греків. Більше цінувався посуд із благородного металу. Однак керамічні вази не були дешевим товаром, особливо дорого коштували вироби великого розміру. В 500 році до н. е. велика розписана посудина коштувала близько однієї драхми, що становило денний заробіток каменотеса. На основі численних знахідок у похованнях виявлено, що нижні шари суспільства використовували у побуті просту з оформлення кераміку і ще частіше посуд із дерева.
Численні знахідки червонофігурної кераміки свідчать про те, що посудини, можливо, не найвищої якості, використовувалися у повсякденному житті. Але більшу частину продукції гончарних майстерень становили посудини для культових ритуалів та поховань. Виробництво високоякісної кераміки було прибутковою справою. Так, уламки дорогоцінного священного подарунка вазописця Ефронія були знайдені в Афінському акрополі.
Не можна недооцінювати роль експорту афінської кераміки у добробуті міста. Багато гончарних майстерень орієнтувалися на експорт продукції і виконували ті речі, які мали попит у відповідному регіоні. Занепад аттичного вазопису стався саме тоді, коли етруски, основні споживачі їх продукції, потрапили під вплив з боку римлян і греків з південної Італії. Іншою причиною зникнення прикрашеного розписом посуду стала зміна смаку, яка настала в елліністичний період. Підтвердженням орієнтованості вазописців на експорт є майже повна відсутність на зображеннях театральних сцен, оскільки покупці кераміки, що належать до інших культурних кіл, як, наприклад, етруски або жителі Піренейського півострова, не могли зрозуміти їх зміст, і вони не становили для них інтересу. Навпаки, у вазописі Нижньої Італії, не орієнтованої на експорт, вази із зображенням театральних сцен не є рідкістю.
Вазопис Нижньої Італії
Нижня (Південна) Італія (разом із Сицилією) у вазописі — єдиний регіон, який як за своїм художнім значенням, так і за рівнем наукової дослідженості може зрівнятися з Аттикою. На відміну від аттичних, італійські вазописці працювали переважно на місцеві ринки. За межами нижньої Італії їх роботи зустрічаються рідко. Перші гончарні майстерні в нижній Італії в середині V ст. до н. е. відкривали аттичні гончарі. Місцеві ремісники швидко вивчили техніку гончарних і вазописних робіт і незабаром подолали тематичну і формальну залежність від аттичного вазопису. До кінця сторіччя в Апулії з'явилися так звані «розкішний» і «суворий» стилі. Розкішний стиль проник і в вазописні школи континентальної Італії, які однак не змогли досягти рівня апулійців.
В даний час налічується приблизно 21 тисячі ваз і їх фрагментів, виготовлених у нижній Італії. З них близько 11 тисяч складають апулійські вази, 4 тисячі — родом з Кампанії, 2 тисячі зроблено в Пестумі, півтори тисячі — в Луканії і близько однієї тисячі — на Сицилії.
Апулія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelprTDFOcmVYQm9iM05mZDI5dFlXNWZhR1ZoWkY5QmJuUnBhMlZ1YzJGdGJXeDFibWRmUW1WeWJHbHVYekU1T0RRdU5UZ3VhbkJuTHpJeU1IQjRMVk5yZVhCb2IzTmZkMjl0WVc1ZmFHVmhaRjlCYm5ScGEyVnVjMkZ0Yld4MWJtZGZRbVZ5YkdsdVh6RTVPRFF1TlRndWFuQm4uanBn.jpg)
Апулія займала провідні позиції у вазопису нижньої Італії. Основний центр гончарного виробництва знаходився в Таренті(зараз місто Таранто). Червонофігурні вази виготовлялися в Апулії в період із 430 по 300 роки до н. е. У апулійскому стилі заведено виділяти два напрямки: розкішний та суворий стилі вазопису. У суворому стилі зазвичай розписувалися дрібніші посудини, виняток становили лише дзвоновидні кратери і кратери-колонетти. На цих вазах рідко зустрічається більше чотирьох фігур. Зображення на вазах охоплюють сцени давньогрецької міфології, жіночі голови, батальні сцени і сцени прощання, а також тіасоси — урочисті ходи на честь Діоніса. На зворотному боці «суворих» ваз часто зустрічаються характерні для вазопису нижньої Італії зображення «юнаків у накидках». Суттєвою рисою цих витриманих у строгому стилі ваз є практично повна відмова від використання додаткових кольорів. Найвідомішими апулійськими вазописцями вважаються Вазописець Сізіфа та Тарпорлійський вазописець. Із середини IV ст. до н. е. спостерігається зближення суворого стилю з розкішним. Найяскравішим представником цього періоду є Варрезський вазописець.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZoTDB0eVlYUmxjbDlpZVY5MGFHVmZWVzVrWlhKM2IzSnNaRjlRWVdsdWRHVnlYMEZ1ZEdsclpXNXpZVzF0YkhWdVoxOUNaWEpzYVc1Zk1UazROQzQwTkM1cWNHY3ZNakl3Y0hndFMzSmhkR1Z5WDJKNVgzUm9aVjlWYm1SbGNuZHZjbXhrWDFCaGFXNTBaWEpmUVc1MGFXdGxibk5oYlcxc2RXNW5YMEpsY214cGJsOHhPVGcwTGpRMExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Вазописці розкішного стилю надавали перевагу вазам великого розміру: кратерам із волютами, амфорам, лутрофорам і гідріям. На великій поверхні такої посудини іноді розміщувалося до 20 фігур, часто у кількох регістрах. У вазопису розкішного стилю часто використовувалися додаткові кольори, перш за все відтінки червоного, золотий і білий кольори. Починаючи з другої половини IV ст. до н. е. шийку і бічні частини судин стали розписуватися багатими рослинними орнаментами. В цей же час вазописці стали використовувати можливості перспективи, перш за все, для зображення будівель — палаців пекла і наїсків. Із 360 року до н. е. такі архітектурні зображення часто зустрічаються у сценах, пов'язаних із культом мертвих на «наїскових вазах». Цей стиль представляють Вазописець Іліуперса, Вазописець Дарія та Балтиморський вазописець. Успіх мали сцени на міфологічні сюжети: зібрання богів, Амазономахія, Троянська війна, Геракл та Беллерофонт. Проте серед них зустрічалися й рідкісні міфологічні зображення, які розглядаються фахівцями як єдині іконографічні джерела. Театральний сюжет типовий для апулійських майстрів і невідомий у аттичному вазописі. Нерідко на апулійських вазах зустрічаються жартівливі сцени (так звані вази із зображенням фліаки). Сцени з повсякденного життя і зображення атлетів були популярні лише при становленні апулійського вазопису, після 370 року до н. е. вони повністю зникають із набору сюжетів апулійських вазописців.
Апулійський вазопис зробив великий вплив на інші центри гончарного виробництва. Вважається, що деякі вазописці з Апулії переселилися в інші міста нижньої Італії, і розповсюдили там свій досвід. Крім червонофігурних ваз Апулія славилася своїми чорнолаковими посудинами з нанесеним зверху візерунком (гнафіями) і поліхромними вазами (вазами з Каноза).
Кампанія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekV5TDAxbFpHVnBZVjlqYUdsc1pGOU1iM1YyY21WZlN6TXdNQzVxY0djdk1qSXdjSGd0VFdWa1pXbGhYMk5vYVd4a1gweHZkWFp5WlY5TE16QXdMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
У Кампанії червонофігурний стиль кераміки поширився в V—IV століттях до н. е. На посудини зі світло-коричневої кампанської глини наносився шар покриття, що набирав після випалу відтінку від рожевого до червоного. Кампанські вазописці переважно виробляли кераміку невеликого розміру, а також гідрії та дзвоноподібні кратери. У Кампанії не зустрічаються такі типові для Апулії посудини — кратери з волютами, кратери-колонетти, лутрофори, ритони і несториди. Рідкісні у Кампанії й пеліки. Сюжетний репертуар кампанського вазопису також обмежений. На кампанійських вазах зустрічаються зображення молодих чоловіків і жінок, сцени тіасосів, птахів і тварин, але найчастіше — місцевих воїнів і жінок. На зворотному боці кампанської посудини також зустрічаються апулійські «юнаки в накидках». Роль міфологічних сюжетів і похоронного культу невелика. Лише до 340 року до н. е. у апулійскіх вазописців були запозичені наїскові сцени, орнаментальні елементи і поліхромія.
До масової появи в Кампанії у другій чверті IV століття до н. е. сицилійських гончарів, які заснували там численні гончарні майстерні, була відома лише майстерня групи вазописців «Owl-Pillar» (з англійської — «Совиний стовпчик»), діяльність яких належить до V століття до н. е. У кампанському вазописі виділяють три основні вазописні групи: Перша група представлена майстернею Вазописця Кассандри з Капуї, що знаходився під впливом сицилійських майстрів. За ним пішли майстерні Вазописця Перріша, Лагеттського вазописця та Кайванського вазописця. Характерною рисою є велика кількість зображень сатири із тирсами, голів — переважно під ручками гідрій, олов'яні канти на одязі і використання додаткових фарб — білої, червоної і жовтої. Імовірно Лагеттський і Кайванський вазописці пізніше переселилися в Пестум.
Група вазописців «AV» працювала також у Капуі. З неї особливо виділяється один з її засновників — Вазописець білих облич. Типовою рисою його роботи є білий колір у зображенні жіночих облич. Вазописці цієї групи спеціалізувалися на зображенні сцен місцевого життя, жінок і воїнів. Багатофігурні сцени зустрічаються рідко, на лицьовому і зворотному боці ваз звичайно зображено лише по одному образу, іноді лише голова. Одяг на зображеннях виконувався досить недбало.
В Кумах після 350 року до н. е. працював Бостонський вазописець СА і його колеги та послідовники. Вазописець СА вважається найвидатнішим представником цієї вазописної групи, а можливо, і вазопису Кампанії в цілому. Починаючи з 330 року до н. е. спостерігається сильний вплив апулійських майстрів. Найпопулярнішими мотивами є наїскові і похоронні сцени, діонісійські сцени і зображення сімпосіїв. Типові зображення прикрашених жіночих голівок. Вазописець СА працював в поліхромній техніці і іноді використовував досить велику кількість літопона(суміш сульфату барію з сульфатом цинку) для зображуваних об'єктів архітектури та жіночих образів. Його послідовники насилу могли відповідати його рівню, і занепад кампанського вазопису настав близько 300 року до н. е.
Луканія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlJqTDBobGNtMWxjMTlJWlhKelpWOU1iM1YyY21WZlJ6UTVOQzVxY0djdk1qSXdjSGd0U0dWeWJXVnpYMGhsY25ObFgweHZkWFp5WlY5SE5EazBMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Луканський вазопис виник близько 430 року до н. е. завдяки Вазописцю Пістіччі. Вважається, що цей вазописець, який знаходився під впливом аттичних майстрів, працював в Пістіччі, де і була виявлена частина його робіт. У його послідовників — Вазописця Аміка та Вазописця циклопа майстерня знаходилася в Метапонті. Вони першими взялися за розпис керамічних посудин нової форми — несторид. На зображеннях луканського вазопису часто зустрічаються міфологічні й театральні сцени. Наприклад, Вазописець Хоефори, названий за трагедією з трилогії «Орестея» Есхіла, зображував сцени з цієї трагедії на багатьох своїх посудинах. До того часу почав позначатися вплив апулійського вазопису. Типовими стають поліхромія та рослинні візерунки. Найбільш значущими представниками цього періоду є Вазописець Долона та Бруклінсько-Будапештський вазописець. У середині IV ст. до н. е. спостерігається спад якості і тематичного розмаїття луканського вазопису. Останнім відомим вазописцем Луканії став Вазописець Примато, який працював у стилі апулійського Вазописця Лікурга. Луканський вазопис стрімко зникає до останньої чверті IV століття до н. е.
Пестум
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUyTDFCb2JIbGhlRjl6WTJWdVpWOXZibDloWDJOaGJIbDRYMnR5WVhSbGNsOWllVjlCYzNSbFlYTmZRVzUwYVd0bGJuTmhiVzFzZFc1blgwSmxjbXhwYmw5R016QTBORjgxTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxUWFHeDVZWGhmYzJObGJtVmZiMjVmWVY5allXeDVlRjlyY21GMFpYSmZZbmxmUVhOMFpXRnpYMEZ1ZEdsclpXNXpZVzF0YkhWdVoxOUNaWEpzYVc1ZlJqTXdORFJmTlM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Пестумський вазопис є найпізнішим із виниклих у нижній Італії стилів. Своєю появою близько 360 року до н. е. він зобов'язаний сицилійцю. Перша майстерня Пестума належала Астею та Піфону. Це єдині вазописці нижньої Італії, чиї імена збереглися завдяки підписам на їхніх роботах. Вони розписували дзвоновидні кратери, амфори, гідрії, весільний лебес, лекани, лекіфи і глечики. Рідше вони звертали увагу на пеліки, кубкові кратери і кратери з волютами. Для їх стилю характерний розпис бічних поверхонь посудин пальметами, орнамент із квітковими чашечками і парасольками, що отримав назву «цвітіння Астея», олов'яне оздоблення одягу і вільно розкидане по спинах волосся. Тіла людей часто нахилені вперед або спиралися на рослини й камені. Використовувалися додаткові кольори: білий, золотий, чорний, пурпурний і різні відтінки червоного.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUwTDA5eVpYTjBaWE5mUkdWc2NHaHBYMEpOWDBkU01Ua3hOeTR4TWkweE1DNHhMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFQY21WemRHVnpYMFJsYkhCb2FWOUNUVjlIVWpFNU1UY3VNVEl0TVRBdU1TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
На кераміці Пестума часто зображуються діонісійські сцени: тіасоси і сімпосії, сатири і вакханки, силени і сцени фліаків. Зустрічаються численні герої і боги з античних міфів: Геракл, Паріс, Орест, Електра, Афродіта та Ерос, Аполлон, Афіна та Гермес. На пестумських посудинах практично не зустрічаються сцени із повсякденного життя, зате є багато зображень тварин. Творчість вазописців Астея і Піфона мала тривалий вплив на пестумський вазопис. Про це свідчать роботи їх послідовників, зокрема прибулого із Апулії Вазописця Афродіти. Близько 330 року до н. е. з'явилася друга майстерня, що на початковому етапі копіювала роботи першої. Проте з часом роботи її майстрів стали вирізнятися високою якістю та різноманітністю сюжетів. У цьому періоді відчувається вплив творчості Кайванського вазописця з Кампанії з його лінійними контурами одягу і відсутністю контурів обведення у жіночих фігур. Занепад пестумського вазопису припадає на 300 рік до н. е.
Сицилія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekprTDFSb1pXRjBjbVZmYzJ4aGRtVmZURzkxZG5KbFgwTkJOekkwT1M1cWNHY3ZNakl3Y0hndFZHaGxZWFJ5WlY5emJHRjJaVjlNYjNWMmNtVmZRMEUzTWpRNUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Сицилійський вазопис в містах Гімера та Сиракузи бере свій початок на межі V—IV століть до н. е. і за стилем, тематикою, декором і формою кераміки був пов'язаний із аттичними зразками. Найсильніше відчувається вплив пізньокласичного вазописця з Аттики Мідія. У другій чверті IV століття до н. е. багато сицилійських майстрів кераміки переселилися в Кампанію й Пестум і заснували там свої майстерні. Обмежене виробництво кераміки збереглося лише в Сиракузах.
Типовий сицилійський стиль вазопису склався близько 340 року до н. е. Тут розрізняють три вазописні групи. Перша, названа групою Лентіні-Манфрія, працювала в Сиракузах і Джелі, друга — чентуріпська — біля підніжжя Етни, а третя — на Ліпарських островах. Для сицилійського вазопису характерне використання додаткових кольорів, зокрема, білого. Здебільшого в сицилійському вазопису раннього періоду переважають керамічні посудини: кубкові кратери і гідрії. Однак зустрічаються і маленькі бутлі, лекани, лекіфи, скіфоси, піксиди. Вони прикрашені сценами з життя жінок, зображеннями Ероса, жіночих голівок і сцен фліака. Міфологічні зображення зустрічаються досить рідко. Як і в інших областях Італії, вазопис втрачає своє значення на Сицилії до 300 року до н. е.
Вазопис Етрурії та інших регіонів
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkk0TDBGeWRHVnRhWE5mYUdsdVpITmZURzkxZG5KbFgwTkJNVGM1TlM1cWNHY3ZNakl3Y0hndFFYSjBaVzFwYzE5b2FXNWtjMTlNYjNWMmNtVmZRMEV4TnprMUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
На відміну від чорнофігурного вазопису, у червонофігурному вазописі практично не з'явилося значних регіональних напрямів, шкіл або майстерень. У Греції гончарні майстерні існували також у Беотії (Вазописець Великого Афінського канфара), Халкідіках, Еліди, Еретрії, Коринфі і Лаконії.
В Етрурії, де проживала основна клієнтура аттичних вазописців, місцевим гончарним майстерням вдалося вийти за межі регіонального ринку. Імітація червонофігурного стилю почалася тут лише в 490 році до н. е., через п'ятдесят років після його виникнення. Лише до кінця V століття до н. е. в Етрурії з'явилася справжня червонофігурна техніка вазопису. У Етрурії знайдені численні свідоцтва існування двох напрямків етруського вазопису: псевдо-червонофігурного і власне червонофігурного. Гончарі і вазописці Етрурії працювали не тільки на місцевий ринок, а й відправляли свою продукцію на продаж на Мальту, в Карфаген, Стародавній Рим і на Лігурійське узбережжя.
Псевдо-червонофігурний вазопис
Спочатку червонофігурна техніка вазопису просто імітувалася. Як і на деяких ранніх аттичних вазах посудини повністю покривалися чорною глянцевою глиною, а фігури малювали поверху червоними та білими оксидними мінеральним фарбами. На відміну від власне червонофігурної техніки, червоним малюнок на вазі ставав не від випалу не покритих фарбою ділянок тла, а від фарби. Внутрішні лінії малюнка за аналогією з чорнофігурним вазописом виконувалися насічками, а не фарбами. У цьому стилі прикрашали свої роботи Вазописець Праксіаса і його колеги по майстерні у Вульчі. Попри добре знання вазописцями цієї майстерні сюжетів грецької міфології та іконографії їх походження з Афін не доведено.
Псевдо-червонофігурний стиль затримався в Етрурії довше, ніж у Афінах. У цій техніці вазопису спеціалізувалося кілька гончарних майстерень IV століття до н. е. при тому, що в цей час власне червонофігурний стиль вже широко поширився серед етруських вазописців. Варті згадки майстерні групи Сокра і групи Фантома. Більш рання за часом група Сокра розписувала свої чаші сюжетами не тільки з давньогрецької міфології, але й етруського змісту. Основу сюжетів групи Фантома складають зображення людей в одязі в комбінації з рослинними і пальмовими візерунками. У стилі обох груп працювали вазописці в Черветері, Фалерії та Таркуїнії. Група Фантома проіснувала до початку III століття до н. е. Популярність псевдо-червонофігурного стилю, як і червонофігурного вазопису в цілому, впала зі зміною смакових уподобань покупців кераміки.
Червонофігурний вазопис
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkxTDBGMGFHVnVZVjlRYjNObGFXUnZibDlNYjNWMmNtVmZRMEUzTkRJMkxtcHdaeTh5TWpCd2VDMUJkR2hsYm1GZlVHOXpaV2xrYjI1ZlRHOTFkbkpsWDBOQk56UXlOaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Лише наприкінці V століття до н. е. власне червонофігурна вазописна техніка, при якій зображення тільки обводиться фарбою, отримує поширення в Етрурії. Перші майстерні місцевого значення, які ймовірно заснували вихідці з Аттики, з'являються в Вульчі і Фалеріях. Проте в ранніх червонофігурних вазах з Етрурії виявляється і вплив майстрів із нижньої Італії. До IV століття до н. е. ці майстерні посідали провідні позиції на ринку розписаної кераміки Етрурії. Вази великого і середнього формату — кратери і глеки — прикрашалися зображеннями на міфологічні сюжети. За одне століття кераміка з Фалерій зуміла значно обігнати за обсягом Вульчі. У К'юзі та Орв'єто виникли нові центри гончарного виробництва. Особливою популярністю користувалися чаші для пиття, розписані на діонісійську тематику вазописцями групи Тондо з Чіузі. У другій половині століття центр гончарного виробництва змістився в Вольтерру, що прославилася своїми кратерами особливої форми з ретельно виконаним розписом.
Міфологічні сюжети зникли з репертуару етруських вазописців у другій половині IV століття до н. е. Їхнє місце зайняли зображення жіночих голівок і людей (але не більше двох на зображенні). Великого поширення набули орнаменти і квіткові мотиви. Великі композиції, як, наприклад, Амазономахія, були радше винятком. Кераміка з Фалера втрачає своє значення під тиском нового центру виробництва кераміки в Черветері, що став одним з основних центрів червонофігурного вазопису в Етрурії. Тут вазописною групою Торкопа виготовлялися прикрашені простими візерунками ойнохої, лекіфи, чаші для пиття, а групою Дженукіліі — блюда невеликого розміру. Відповідно до змін у художніх перевагах клієнтів майстерні перейшли на виготовлення чорнолакової кераміки наприкінці IV століття до н. е., що поклало кінець історії червонофігурного вазопису в Етрурії.
Дослідження та вплив
У даний час відомо понад 65 тисяч червонофігурних ваз і їх фрагментів. Інтерес до античних ваз виник ще у Середньовіччі. Рісторо д'Ареццо присвятив їм главу Capitolo de le vasa antiche у своїй «Будові світу». Форму, колір і зображення на глиняних вазах він вважав досконалими. У епоху Відродження античні вази, у тому числі й розписані керамічні посудини, стали предметом колекціонування. Відомі випадки доставки давньогрецьких ваз до Італії. Проте аж до кінця бароко розписані вази знаходилися в тіні інших видів мистецтва, зокрема, скульптури. Винятком є виготовлена на замовлення Ніколя-Клода Фабрі де Пейреска книги з акварельними зображеннями античних розмальованих ваз. У колекції самого Пейреска, як і інших колекціонерів, також були глиняні вази.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemM1TDFOcGNsOVhhV3hzYVdGdFgwaGhiV2xzZEc5dVgySjVYMU5wY2w5S2IzTm9kV0ZmVW1WNWJtOXNaSE11YW5Cbkx6SXlNSEI0TFZOcGNsOVhhV3hzYVdGdFgwaGhiV2xzZEc5dVgySjVYMU5wY2w5S2IzTm9kV0ZmVW1WNWJtOXNaSE11YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Починаючи з епохи класицизму колекціонування давньої кераміки стає все популярнішим. Так, колекції ваз збирали Вільям Дуглас Гамільтон і Джузеппе Валлетта. Виявлені в Італії вази можна було купити за невеликі гроші, і тому навіть приватні особи могли дозволити собі значні колекції. Вази стали улюбленими сувенірами, які привозили з собою з популярних у той час серед дворян подорожей Європою — гранд-турів. Про випробувані спокуси придбати античні вази під час своєї подорожі до Італії оповідає і Йоганн Вольфганг фон Гете. Якщо на античний оригінал бракувало коштів, то можна було придбати копію або ритину з його зображенням. Виникли навіть мануфактури, які імітували античні вази. У цей час здобуває популярність порцеляна фірми «Веджвуд», яка, не застосовуючи технологію виготовлення давньогрецьких ваз, використовує античні мотиви у вигляді шаблонів на своєму виробництві.
Починаючи з 1760 року до вазопису звернулася і археологія, для якої вази стали джерелом цінної інформації про життя в античні часи, іконографічних і міфологічних досліджень. Вазопис замінив собою практично повністю втрачений монументальний живопис Стародавньої Греції. У цей час було спростовано поширену думку про те, що вазописом займалися суто етруски, хоча мода на античні вази в той час і зберегла назву all'etrusque. У дослідженнях і імітації античних ваз змагалися між собою Англія та Франція. Червонофігурний стиль особливо цінував Йоганн Вінкельман. Орнаменти на античних вазах видавалися в Англії в так званих «книгах зразків» (pattern books).
Зображення на вазах зробили вплив і на розвиток сучасного живопису. Лінійний стиль надихав таких художників, як Едвард Берн-Джонс, Гюстав Моро та Густав Клімт. Фердинанд Георг Вальдмюллер написав в 1840 році картину під назвою «Натюрморт із срібними посудинами і червонофігурним кратером». Анрі Матісс назвав один із своїх творів «Інтер'єр із етруською вазою». Естетичний вплив давньогрецького вазопису зберігається і до нашого часу. Вважається, що пляшка «Кока-коли» своїми вигинами зобов'язана давньогрецькому вазопису.
Особливий внесок у дослідження розпису аттичних ваз здійснив англійський дослідник класичного періоду Греції Джон Бізлі. Бізлі почав вивчати вази приблизно від 1910 року, використовуючи методологію історика мистецтва Джованні Мореллі розроблену для вивчення живопису. Він припустив, що кожний вазописець мав індивідуальні роботи, які завжди можна безпомилково ідентифікувати. Щоби зробити це, певні деталі, такі, як лице, пальці, руки, ноги, коліна, складки одягу тощо, були зіставлені. Бізлі розглянув 65000 ваз і фрагментів (із яких 20000 були чорнофігурними). Протягом шести років дослідження, він зміг приписати 17000 з них до окремих художників. Де їх імена залишилися невідомими, він розробив систему умовних імен. Бізлі також об'єднав окремих художників у групи, майстерні, школи та стилі. Ніякі інші археологи не мали такого визначального впливу на цілу підгалузь, який мав Бізлі з вивчення грецького вазопису. Значна частина його аналізу вважається в силі і сьогодні. Бізлі опублікував свої висновки з червонофігурного вазопису у 1925 і 1942 роках. Його перші дослідження розглядали матеріал лише від 4 століття до нашої ери. Для нового видання його робіт, опублікованого у 1963 році, включено також пізніший період, використовуючи роботи інших учених, таких як Карл Шефолд, який особливо вивчав керченські вази. Відомими вченими, які продовжують вивчення червонофігурного вазопису після Бізлі є Джон Бордман, Еріка Симон та Дітріх фон Ботмер.
Для вивчення вазопису Нижньої Італії роботи Артура Дейла Трендала мають схоже значення, як роботи Бізлі для Аттики. Всі учені після Бізлі, наслідують його традиції та використовують його методологію. Вивчення грецьких ваз триває, не в останню чергу в зв'язку з постійною появою нових матеріалів із археологічних досліджень, незаконних розкопок і невідомих приватних колекцій.
Примітки
- Відповідно до іншої теорії використовувалася порожниста голка з фарбою. Див. John Boardman: Rotfigurige Vasenmalerei. Die archaische Zeit, стор. 15
- John Boardman: Rotfigurige Vasenmalerei. Die archaische Zeit, стор 13—15;John H. Oakley: Rotfigurige Vasenmalerei, в: DNP 10 (2001), колонка 1141
- John H. Oakley: Rotfigurige Vasenmalerei, в: DNP 10 (2001), колонка 1141
- Oakley: Rotfigurige Vasenmalerei, в: DNP 10 (2001), колонка 1142
- Oakley: Rotfigurige Vasenmalerei, в: DNP 10 (2001), колонка 1143
- Der Jenaer Maler, Reichert, Wiesbaden 1996, стор 3
- Дані наведені для аттичного фігурного вазопису в цілому
- Найдавніший відомий підпис аттичного гончаря належить гончарю Софілосу
- Ingeborg Scheibler: Vasenmaler, в: DNP 12 / I, колонка. 1147f.
- Ingeborg Scheibler: Vasenmaler, in: DNP 12 / I, колонка 1147f.
- Boardman: Rotfigurige Vasenmalerei. Die klassische Zeit, стор. 253
- Ingeborg Scheibler: Vasenmaler, в: DNP 12 / I, колонка 1148
- Boardman: Schwarzfigurige Vasenmalerei, стор 13; Martine Denoyelle:Euphronios. Vasenmaler und Töpfer, Berlin 1991, стор 17
- див. також: Alfred Schäfer: Unterhaltung beim griechischen Symposion. Darbietungen, Spiele und Wettkämpfe von homerischer bis in spätklassische Zeit, von Zabern, Mainz 1997
- Boardman: Rotfigurige Vasen aus Athen. Die Klassische Zeit, стор 198—203
- Rolf Hurschmann: Unteritalische Vasenmalerei, в: DNP 12 / 1 (2002), колонка 1009—1011
- Hurschmann: Unteritalische Vasenmalerei, в: DNP 12 / 1 (2002), колонка 1010 і Trendall стор 9. Дані трохи відрізняються одні від іншиї. У пізнішому дослідженні Хуршманна вказана 21 тисяча ваз (на тисячу ваз більше, ніж у Тренделла, різниця виникає за рахунок апулійських ваз), Хуршманн вказує тільки загальні дані та дані, Апулії і Кампанії, Тренделл вказує цифри більш детально.
- Hurschmann: Apulische Vasen, в: DNP 1 (1996), колонка 922f.
- Hurschmann: Apulische Vasen, в: DNP 1 (1996), колонка 923
- Hurschmannв: DNP 1 (1996), колонка 923
- Hurschmann: Kampanische Vasenmalerei, в: DNP 6 (1998), колонка 227
- Hurschmann: ampanische Vasenmalerei ', в: DNP 6 (1998), колонка 227f
- Hurschmann: Kampanische Vasenmalerei, в: DNP 6 (1998), колонка 228
- Hurschmann: Lukanische Vasen, в: DNP 7 (1999), колонка 491
- Hurschmann: Paestanische Vasen, в: DNP 9 (2000), колонка 142
- Hurschmann: Sizilische Vasen, в: DNP 11 (2001), колонка 606
- Huberta Heres — Max Kunze(Вид.): Die Welt der Etrusker, Archäologische Denkmäler aus Museen der sozialistischen Länder . Ausstellungskatalog Staatliche Museen zu Berlin, Hauptstadt der DDR — Altes Museum vom 04. Oktober bis 30. Dezember 1988. Berlin 1988, стор 245—249
- Huberta Heres — Max Kunze(Вид.): Die Welt der Etrusker, Archäologische Denkmäler aus Museen der sozialistischen Länder. Ausstellungskatalog Staatliche Museen zu Berlin, Hauptstadt der DDR — Altes Museum vom 04. Oktober bis 30. Dezember 1988. Berlin 1988, стор 249—263
- <У DNP 15 / 3 (Zeitrechnung: I. Klassische Archäologie, колонка 1164) вказується 65 тисяч ваз, які досліджував англійський археолог Бізлі. З них слід відняти 20 тисяч, виконаних за свідченням Бордмана в чорнофігурному стилі (Boardman: Schwarzfigurige Vasen aus Athen, стор 7) 21 тисяча червонофігурних ваз походять із нижньої Італії. Сюди ж належать і посудини з інших регіонів Греції
- Sabine Naumer: Vasen / Vasenmalerei, в DNP 15 / 3, колонка 946
- Sabine Naumer: Vasen / Vasenmalerei, в DNP 15 / 3, колонка 947—949
- Sabine Naumer: Vasen / Vasenmalerei, в DNP 15 / 3, колонка 949—950
- Sabine Naumer: Vasen / Vasenmalerei, в DNP 15 / 3, колонка 954
- Boardman: Schwarzfigurige Vasen aus Athen, p. 7f.
Джерела та література
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Червонофігурний вазопис |
- Горбунова К.С, Передольская А. А. Мастера греческих расписных ваз. Л., 1961.
- Максимова М. И. Античные фигурные вазы. М., 1916.
- Передольская А. А. Краснофигурные аттические вазы в Эрмитаже. Л., 1967.
- John D. Beazley: Attic red-figure vase-painters. 2nd ed. Oxford 1963.
- John Boardman: Rotfigurige Vasen aus Athen. Die archaische Zeit. Ein Handbuch, von Zabern, Mainz 1981 (= 4. Auflage 1994) (Kulturgeschichte der Antiken Welt, Band 4),
- John Boardman: Rotfigurige Vasen aus Athen. Die klassische Zeit. Ein Handbuch. Mainz, Zabern 1991 (Kulturgeschichte der Antiken Welt, Band 48), .
- Friederike Fless: Rotfigurige Keramik als Handelsware. Erwerb und Gebrauch attischer Vasen im mediterranen und pontischen Raum während des 4. Jhs. v.Chr., Leidorf, Rahden 2002 (Internationale Archäologie, Bd. 71)
- Luca Giuliani: Tragik, Trauer und Trost. Bildervasen für eine apulische Totenfeier. Berlin, Staatliche Museen zu Berlin — Preußischer Kulturbesitz 1995.
- Rolf Hurschmann: Apulische Vasen, in: DNP 1 (1996), Sp. 922 f.; Kampanische Vasenmalerei, in: DNP 6 (1998), Sp. 227 f.; Lukanische Vasen, in: DNP 7 (1999), Sp. 491; Paestanische Vasen, in: DNP 9 (2000), Sp. 142/43; Sizilische Vasen, in: DNP 11 (2001), Sp. 606; Unteritalische Vasenmalerei, in: DNP 12/1 (2002), Sp. 1009—1011
- Thomas Mannack: Griechische Vasenmalerei. Wissenschaftliche Buchgesellschaft, Darmstadt 2002. (auch Theiss, Stuttgart 2002 )
- Sabine Naumer: Vasen/Vasenmalerei, in DNP 15/3, Sp. 946—958
- John H. Oakley: Rotfigurige Vasenmalerei, in: DNP 10 (2001), Sp. 1141-43
- Christoph Reusser: Vasen für Etrurien: Verbreitung und Funktionen attischer Keramik im Etrurien des 6. und 5. Jahrhunderts vor Christus. Zürich 2002.
- Ingeborg Scheibler: Griechische Töpferkunst. Herstellung, Handel und Gebrauch der antiken Tongefäße. 2., neubearb. u. erw. Aufl., München 1995.
- Ingeborg Scheibler: Vasenmaler, in: DNP 12/I (2002), Sp. 1147f.
- Erika Simon, Max Hirmer: Die griechischen Vasen. 2., durchgesehene Auflage. Hirmer, München 1981, .
- Arthur Dale Trendall: Rotfigurige Vasen aus Unteritalien und Sizilien. Ein Handbuch. von Zabern, Mainz 1991 (Kulturgeschichte der Antiken Welt, Bd. 47),
Посилання
- Червонофігурна техніка // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
Ця стаття належить до Української Вікіпедії. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Chervonofigurnij vazopis odin iz najvidomishih stiliv vazopisu Starodavnoyi Greciyi Z yavivsya priblizno v 530 r do n e v Starodavnih Afinah i proisnuvav do kincya III st do n e Za kilka desyatilit chervonofigurnij vazopis vitisniv panivnij do cogo chornofigurnij vazopis Svoyu nazvu chervonofigurnij stil otrimav zavdyaki harakternomu spivvidnoshennyu koloriv mizh figurami i tlom pryamo protilezhnomu chornofigurnomu tlo chorne figuri chervoni Chervonofigurnij vazopisPoperednikChornofigurnij vazopisNastupnikdChas data pochatku530 do n e Pershovidkrivach abo vinahidnikVazopisec Andokida Chervonofigurnij vazopis u VikishovishiKilik Gerakl ta Afina Bl 480 470 do n e Gonchar Pifon vazopisec Duris Derzhavne antichne zibrannya Myunhen Krim Attiki golovnimi centrami virobnictva chervonofigurnoyi keramiki buli goncharni majsterni v Nizhnij Italiyi Chervonofigurnij stil perejnyali bagato regioniv Starodavnoyi Greciyi Znachnij vnesok u rozvitok cogo stilyu vnesli vazopisci Etruriyi Chervonofigurni vazi z Attiki poshirilisya po vsij Greciyi i za yiyi mezhami i dovgij chas zajmali providne stanovishe na rinku tonkoyi keramiki Lishe deyaki goncharni majsterni mogli zrivnyatisya za yakistyu produktivnistyu ta bagatstvom tvorchih idej iz vazopiscyami z Afin Do nashogo chasu zbereglosya bilshe 40 tisyach primirnikiv i fragmentiv chervonofigurnih vaz stvorenih v Afinah i bilshe 20 000 stvorenih v nizhnij Italiyi Chervonofigurnij vazopis gruntovno doslidzhenij arheologami Vstanovleno nalezhnist znachnoyi kilkosti ob yektiv keramiki do konkretnih grup vazopisciv Zobrazhennya na chervonofigurnih vazah ye vazhlivim dzherelom informaciyi dlya kulturno istorichnih doslidzhen povsyakdennogo zhittya ikonografiyi ta davnogreckoyi mifologiyi Gerakl boretsya proti amazonok Rannij chornofigurnij stil tilo zhinki vikonano v bilomu kolori Blizko 530 r do n e Luvr ParizhTehnologiya vigotovlennya ta dekoruvannya davnogreckoyi keramikiChornofigurne zobrazhennya na amfori Andokida Gerakl ta Afina Derzhavne antichne zibrannya MyunhenVesillya Fetidi Piksida Vazopiscya vesil Bl 470 460 do n e Luvr ParizhEskiz na ulamku gorshika z AttikiDokladnishe Tehnologiya vigotovlennya ta dekoruvannya davnogreckoyi keramiki Faktichno chervonofigurnij rozpis ce chornofigurnij vazopis navpaki Pered vipalom na poverhnyu pidsohloyi vazi nanosilisya konturi lyudskih figur i inshi detali zobrazhennya Nevipalena glina v Attici napriklad bula oranzhevo chervonogo vidtinku Nacherk malyunka nanosivsya legkim shtrihom yakim nebud tupim instrumentom abo namichavsya derevnim vugillyam yake znikalo pislya vipalu Dali konturi malyunka obvodilisya penzlem zi shlikerom Na deyakih gotovih vazah vidno slid nacherku osoblivo yaksho kincevij variant vidriznyavsya vid pochatkovogo zadumu vazopiscya Osnovni konturi malyunka provodilisya shlikerom relyefnoyu opukloyu liniyeyu jmovirno penzlem iz shetini Reshta linij i tonki liniyi vseredini zobrazhennya vikonuvalisya rozvedenim rozchinom shlikeru Krim dvoh osnovnih koloriv u zobrazhennyah zustrichayutsya j inshi kolori bilij ta chervonij Chitko virazheni relyefni liniyi buli potribni dlya togo shobi dosit ridkij shliker ne stvoryuvav efektu zajvoyi matovosti Na zakinchennya tlo mizh figurami vseredini zobrazhennya pokrivalosya matovo sirim shlikerom Vazi prohodili trirazovij vipal unaslidok yakogo shliker nabuvav svij harakternij chornij abo temno korichnevij kolir U novogo stilyu buli yavni perevagi i persh za vse do nih slid vidnesti mozhlivist detalnogo opracyuvannya zobrazhennya U tehnici chornofigurnogo stilyu liniyi vseredini malyunka visikalisya po nanesenij farbi sho ne zabezpechuvalo dostatnoyi tochnosti zobrazhennya U porivnyanni zi chornofigurnimi siluetami sho viglyadayut yak tini chervonofigurni zobrazhennya stali dinamichnishimi i nablizilisya do zhittya Krim togo chervoni figuri vidriznyalisya bilshoyu kontrastnistyu na chornomu tli Z yavilasya mozhlivist zobrazhuvati lyudej ne tilki u profil ale i anfas zi spini abo v tri chverti Chervonofigurna tehnika dozvolyala krashe peredati glibinu ta prostir Odnak stil mav i nedoliki Zvichne dlya chornofigurnogo stilyu zobrazhennya zhinochogo tila za dopomogoyu biloyi farbi stalo nemozhlivim Shanuvalnikam vazopisu stalo skladnishe viznachati stat zobrazhenoyi lyudini za odyagom abo zachiskoyu oskilki geroyi i bogi zobrazhuvalisya molodimi i bezborodimi Na pochatkovomu etapi skladnosti predstavlyav i rozrahunok proporcij figur U chornofigurnomu vazopisi liniyi konturiv vizualno vhodili do zobrazhenoyi figuri U chervonofigurnomu vazopisi konturi provodyatsya tiyeyu zh chornoyu farboyu sho i tlo vazi tomu konturi figur stavali chastinoyu fonu i zlivalisya z nim Tomu spochatku figuri na vazah vikonanih v novomu stili vihodili dosit hudimi Inshoyu problemoyu buli obmezheni mozhlivosti peredachi prostorovoyi glibini na chornomu tli Ale perevagi chervonofigurnogo stilyu vse taki perevazhili jogo nedoliki Attichnij vazopisChervonofigurne zobrazhennya na amfori Andokida Gerakl ta Afina Bl 520 510 r do n e Derzhavne antichne zibrannya MyunhenZnamenitij chornofigurnij kiliks Dionis u chovni Eksekiya Bl 530 r do n e Derzhavne antichne zibrannya Myunhen Chornofigurnij vazopis z yavivsya v Korinfi v VII st do n e i stav panivnim stilem v areali rozselennya starodavnih grekiv i navit daleko za jogo mezhami Krim Korinfa vinikli j inshi centri virobnictva Spochatku afinski goncharni majsterni kopiyuvali korinfskij stil Z chasom Afini i Korinf pominyalisya miscyami Majsternist attichnih vazopisciv pidnyalasya do nebachenih dosi visot syagnuvshi vershini do drugoyi tretini VI st do n e Priblizno do 530 r do n e nalezhit tvorchist najvidomishogo predstavnika chornofigurnogo stilyu vazopisu Eksekiya Protyagom V st do n e tonka uzhe chervonofigurna keramika z Attiki bula i dali liderom na rinku Keramichni virobi z Attiki poshirilisya po vsij greckij metropoliyi i navit zavozilisya v Etruriyu Populyarnist ciyeyi keramiki prizvela do vidkrittya v nizhnij Italiyi i Etruriyi majsteren i shkil attichnogo vazopisu yaki odnak otrimali populyarnist suto u vidpovidnomu regioni Dzherela Amfora Gonchar Andokid Vazopisec Andokid Voyini z bokiv Germes ta Afina Bl 530 r do n e Luvr Parizh Pershi vazi v chervonofigurnomu stili z yavilisya blizko 530 r do n e Vvazhayetsya sho cyu tehniku vinajshov Vazopisec Andokida Spochatku Andokida ta inshi prihilniki novogo stilyu napriklad Psiaks rozpisuvali vazi v dvoh stilyah odnochasno na odnij storoni vazi zobrazhennya vikonuvalosya z chornimi figurami a na inshij z chervonimi Taki posudini napriklad v ekspoziciyi Derzhavnogo antichnogo zibrannya v Myunheni nazivayutsya bilingvami U porivnyanni z chornofigurnim stilem ce buv vzhe velikij krok vpered odnak figuri na nih viglyadali dosit skuto a syuzheti ridko poyednuvalisya mizh soboyu Na cih vazah she mozhna vidstezhiti prijomi zapozicheni zi starogo stilyu yak napriklad nasichki konturiv zobrazhen abo pokrittya znachnih dilyanok chervonoyu farboyu Vazopisci pioneri Krater iz zobrazhennyam sportsmena pri pidgotovci do zmagan v palestri Pripisuyetsya vazopiscyu Efronu Bl 510 500 do n e Antichne zibrannya Berlin Pershimi perevagi novogo chervonofigurnogo stilyu ocinili tak zvani vazopisci pioneri Yih tvorchist pripadaye na 520 500 roki do n e Najvidomishi z nih Efronij Evfimid ta Fintij Vidilena na osnovi mistectvoznavchih doslidzhen vazopisna grupa vidoma svoyimi tvorchimi eksperimentami sho vidkrivali mozhlivosti novogo chervonofigurnogo stilyu Tak lyudski figuri voni zobrazhuvali u novih polozhennyah zi spini i anfas hudozhniki eksperimentuvali zi stisloyu perspektivoyu i vikoristovuvali dinamichnishi kompoziciyi Efronij pershim zastosuvav novij prijom vazopiscya relyefnu liniyu Zavdyaki tomu sho bagato vazopisciv pioneriv buli odnochasno i goncharyami z yavilisya novi formi keramichnih posudin psikter ta pelika Vazopisci pioneri viddavali perevagu v keramici velikij formi i pracyuvali z amforami i kraterami velikogo rozmiru Popri te sho vazopisciv pioneriv ne pov yazuvalo bud yake realne ob yednannya voni spilkuvalisya mizh soboyu vplivayuchi odin na odnogo mizh nimi isnuvalo druzhnye tvorche zmagannya sho stimulyuvalo tvorchij rozvitok hudozhnikiv Tak na odnij iz vaz Evfimida hvalkuvato krasuyetsya napis grafiti yak nikoli ne vmiv Efronij Same dlya vazopisciv pioneriv bula harakterna nayavnist napisiv na vazah U novomu chervonofigurnomu stili rozpisuvalisya ne tilki posudini ale i chashi Tak napriklad Oltos i Epiktet rozpisuvali chashi bilingvi u yakih chervonofigurnij rozpis buv na licovij storoni Piznya arhayika Fiala zi zobrazhennyam yunaka sho prinosit zhertvu vinom na licovij storoni Bl 480 r do n e Luvr Parizh Rozkvit chervonofigurnogo stilyu zasluga nastupnogo za vazopiscyami pionerami pokolinnya hudozhnikiv piznoyi arhayiki pribl 500 470 roki do n e U cej period nedoliki chornofigurnogo vazopisu stali ochevidni i vin buv majzhe povnistyu vitisnenij novim stilem Na cej chas pripadaye tvorchist najvidomishih vazopisciv Berlinskogo vazopiscya ta Kleofrada yaki rozpisuvali posudini i Onesima Durisa Makrona ta Vazopisec Briga yaki rozpisuvali chashi Polipshuyetsya ne tilki yakist produkciyi ale j yiyi obsyag zbilshuyetsya vdvichi Afini stayut providnim centrom u virobnictvi tonkoyi keramiki v Seredzemnomor yi majzhe vsi regionalni goncharni centri za mezhami Attiki vtratili svoye znachennya Uspih attichnoyi keramiki zumovilo chudove volodinnya miscevimi vazopiscyami perspektivoyu yake zabezpechilo bilshu prirodnist i ruhlivist v zobrazhenni lyudskogo tila Dlya rozpisu majzhe ne vikoristovuyetsya ornament skorotilasya kilkist zobrazhuvanih osib znikli anatomichni detali Ale vazopis znajshov novi temi Osoblivoyu populyarnistyu stali koristuvatisya sceni z mifu pro Teseya Vazopisci eksperimentuyut z novimi formami keramichnih posudin z yavlyayetsya nolanska amfora lekif fiali tipu V i dinos Vazopisci stali vibirati sobi specializaciyu na pevnih vidah keramiki Period rannoyi i zriloyi klasiki Amfora zi zobrazhennyam yunaka yakij rozmahuye mechem Bl 470 r do n e Luvr ParizhNolanska amfora zi zobrazhennyam Edipa i sfinksa roboti Vazopiscya Ahilla Bl 440 430 rokiv do n e Derzhavne antichne zibrannya Myunhen Osoblivistyu rannoklasichnogo zobrazhennya lyudej buv yihnij nizkij zrist i vidsutnist u zobrazhennyah dinamiki Tomu voni spravlyali serjozne i pafosne vrazhennya Skladki odyagu na zobrazhennyah navpaki stali m yakshimi i plastichnimi Vidbulisya zmini i v tipologiyi samih zobrazhen Po pershe vazopisci stali chasto zobrazhuvati ne tilki sami momenti podij a j sceni sho bezposeredno pereduyut yim Po druge v vazopisu znajshli vidbittya j inshi novi dosyagnennya afinskoyi demokratiyi Prostezhuyetsya vpliv davnogreckoyi tragediyi i davnogreckih fresok yakij praktichno ne zberigsya Vazopisciv zriloyi klasiki nadihav Parfenon ta jogo skulpturi sho nasampered vidbilosya v tehnici zobrazhennya odyagu Spadayuchi skladki tkanini viglyadali na zobrazhennyah prirodnishimi sho nadavalo glibinu zobrazhennyu Kompoziciyi zobrazhen she bilsh sprostilisya Hudozhniki osoblivo cinuvali simetriyu garmoniyu i vrivnovazhenist Lyudski obrazi sho stali znovu strunkishimi viprominyuvali vnutrishnij spokij Najvidomishi vazopisci periodu rannoyi i zriloyi klasiki 480 425 roki do n e Germonaks ta Vazopisec Ahilla yaki prodovzhili hudozhni tradiciyi Berlinskogo vazopiscya Syudi takozh nalezhit Vazopisec fial yakij buv uchnem Vazopiscya Ahilla Z yavilisya novi hudozhni techiyi napriklad manyeristi vidatnim predstavnikom yakih buv Vazopisec Pana Inshij hudozhnij napryam predstavlyayut Vazopisec Niobi vazopisci Polignot Vazopisec Kleofona ta Vazopisec dinosiv Period piznoyi klasiki Gidriya roboti Midiya u verhnomu frizi vikradennya dochok Levkippa Dioskurami v nizhnomu Gerakl u sadu Gesperid i grupa afinskih geroyiv Bl 420 400 r do n e Britanskij muzej London U period piznoyi klasiki pochinayuchi z ostannoyi chverti V st do n e v attichnomu vazopisi vinikli dvi protilezhni techiyi Z odnogo boku z yavivsya napryamok blizkij do rozkishnogo stilyu u davnogreckij skulpturi z inshogo prodovzhuvali rozvivatisya osnovni tendenciyi zriloyi klasiki Najvidomishim predstavnikom rozkishnogo stilyu buv vazopisec Midij Harakternim dlya jogo tvorchosti bulo zobrazhennya prozorogo odyagu i velicheznoyi kilkosti skladok na nomu Rozpis vidriznyavsya velikoyu kilkistyu dekorativnih elementiv i dodatkovih ob yektiv Vikoristovuvalisya novi kolori perevazhno bilij i zolotij sho vidtinyali relyefni prikrasi sho stalo pershoyu sproboyu stvorennya na vazah trivimirnih zobrazhen Sposterigalasya tendenciya do pom yakshennya form vidminnoyu risoyu zobrazhennya cholovichogo tila perestali buti suto m yazi Kanfar vazopiscya Eretriyi zi zobrazhennyam Kassandri ta Gektora Bl 425 420 rokiv do n e U poshukah syuzhetiv dlya svoyih zobrazhen vazopisci ridshe zvertayutsya do mifologiyi Z mifologichnih personazhiv na vazah zustrichayutsya lishe Dionis ta Afrodita Populyarnim staye rozpis posudin scenami z privatnogo zhittya Na vazah perevazhayut sceni z zhittya zhinok Prichina takih zmin u vibori syuzhetiv dostemenno nevidoma Mozhlivo sho takim chinom na hudozhnikah vidbilisya zhahi Peloponneskoyi vijni Mistectvoznavci takozh poyasnyuyut taki zmini vtratoyu afinskimi majstrami goncharstva lidiruyuchih pozicij u Seredzemnomor yi sho zreshtoyu tezh bulo viklikano naslidkami vijni Afinski gonchari stali pracyuvati dlya kliyentiv na teritoriyi Ispaniyi u yakih buli inshi smakovi vpodobannya i potrebi Odnak deyaki vazopisci zberegli virnist staromu stilyu Vazopisec Eretriyi namagavsya z yednati voyedino obidva hudozhni napryamki Shedevrami piznoyi klasiki ye posudini nevelikogo formatu lekifi piksidi ta ojnohoyi U vazopisciv takozh mali uspih lekani krateri i gidriyi Kerchenski vazi Sud Parisa Rozkishnij kerchenskij stil Bl 360 r do n e Muzej Getti Ostanni desyatilittya chervonofigurnogo vazopisu v Attici oznamenuvalisya rozkvitom stilyu kerchenskih vaz Cej stil sho isnuvav z 370 roku do n e po 330 rik do n e otrimav svoyu nazvu za miscem viyavlennya Kerchi i ob yednav u sobi rozkishnij i suvorij stili prote z perevazhannyam elementiv pershogo Harakternimi risami kerchenskih vaz ye perevantazhenist kompoziciyi velikimi shozhimi na statuyi obrazami Krim zvichajnih koloriv rozpisu v Kerchi vikoristovuvalisya sinya i zelena farbi Shob pidkresliti ob yem i tini nanosivsya tonkij shar shlikeru Inodi figuri vikonuvalisya v tehnici aplikativnogo relyefu tobto na vazu prikriplyalisya figurni relyefi Skorotilasya kilkist vikoristovuvanih u vazopisu form posudin najchastishe rozpisuvali peliki kubkovi krateri lekifi skifosi gidriyi ta ojnohoyi U syuzhetah zobrazhen perevazhayut sceni z zhittya zhinok a v mifologiyi yak i ranishe lidiruyut Dionis a takozh Ariadna ta Gerakl Ostanni prikrasheni figurnim rozpisom vazi buli stvoreni v Afinah ne piznishe 320 r do n e Vazopisci ta yihni tvori Pidpis vazopiscya Epikteta na kiliku Tondo iz zobrazhennyam sceni v palestri Bl 520 510 do n e LuvrPidpis goncharya Amasisa na olpi Bl 550 530 do n e Luvr ParizhGolova efiopa i zhinki iz napisom lyubimcya Afinski gonchari prozhivali v kvartali Keramikos Tut znahodilisya yak veliki tak i neveliki goncharni majsterni 1852 roku v Keramikosi na vulici Germesa bula viyavlena majsternya tak zvanogo Yenskogo vazopiscya Znajdenij u nij posud zberigayutsya v nash chas koli v Yenskomu universiteti imeni Fridriha Shillera Zavdyaki pidpisam na vazah vidomi imena blizko soroka attichnih vazopisciv Krim imeni hudozhnika na posudini zazvichaj napisano dav gr ἐgrapsen egrapsen namalyuvav Do pidpisu goncharya zazvichaj dodavalosya dav gr ἐpoihsen epoiesen zrobiv Pidpisi gonchariv zustrichayutsya majzhe vdvichi chastishe nizh pidpisi vazopisciv Pershi pidpisi datuyutsya 580 rokom do n e Pidpisi na keramici z gordistyu chasto prostavlyali vazopisci pioneri Sudyachi za kilkisnim spivvidnoshennyam pidpisiv gonchariv i vazopisciv remeslo goncharya koristuvalosya velikoyu poshanoyu i povagoyu Status davnogreckogo vazopiscya tochno ne vstanovleno Vidomo sho Efronij ta inshi vazopisci buli odnochasno i goncharyami tomu vvazhayetsya sho bilshist vazopisciv ne buli rabami Prote imena deyakih hudozhnikiv vkazuyut na te sho sered vazopisciv buli kolishni rabi abo meteki Deyaki zi zberezhenih vlasnih imen nemozhlivo interpretuvati odnoznachno Tak pidpis Polignot stavili kilka vazopisciv yaki mozhlivo namagalisya dosyagti uspihu za rahunok vidomishogo hudozhnika monumentalista Mozhlivo analogichno vikoristovuvalisya j inshi vidomi imena yak napriklad Aristofan Tvorchist deyakih vazopisciv vdalosya prostezhiti lishe protyagom korotkogo periodu chasu odnogo dvoh desyatilit ale vidomi i hudozhniki yaki pracyuvali nabagato dovshe Duris Makron Germonaks abo Vazopisec Ahilla Na pidstavi nayavnih danih pro te sho vazopisci pragnuli stati goncharyami i pri vidsutnosti danih pro te sho gonchari bralisya za vazopisni roboti vvazhayetsya sho kar yera v goncharnij spravi pochinalasya z pidmajstra v obov yazki yakogo vhodiv rozpis vaz i zakinchuvalasya goncharem Takij podil praci ochevidno isnuvav i v epohu chervonofigurnogo vazopisu u toj chas yak u chornofigurnij period bagato majstriv samostijno vikonuvali yak goncharnu tak i vazopisnu robotu Eksekij Nearh i mozhlivo Amasis Iz zrostannyam popitu na keramichni tovari zminivsya tehnologichnij proces u goncharnij spravi z yavivsya podil praci i ne zavzhdi odnoznachnij podil na gonchariv i vazopisciv stav normoyu Rozpis posudin doruchavsya perevazhno molodim pidmajstram Vihodyachi z cogo mozhna zrobiti pripushennya pro mozhlivosti remisnichih kolektiviv Zazvichaj v odnij goncharnij majsterni pracyuvalo kilka vazopisciv oskilki roboti odnogo goncharya sho vidnosyatsya do odnogo j togo zh periodu chasu rozpisani riznimi vazopiscyami Tak na Efroniya pracyuvali zokrema Onesim Duris Vazopisec Antifona Vazopisec Triptolema ta Vazopisec Pistoksena Mozhlivo vazopisci pracyuvali odnochasno na kilka majsteren Tak vazopisec chash Oltos rozpisuvav keramiku vigotovlenu ne menshe nizh shistma riznimi goncharyami Suchasnij poglyad na vazopisciv yak na hudozhnikiv i vidpovidno na yih roboti yak na tvori mistectva ne vidpovidaye antichnij realnosti Vazopisci yak i gonchari buli remisnikami a rezultati yih praci tovarom Remisniki mali osvitu pro sho svidchat napisi na keramici Odnak zustrichayutsya j bezzmistovni spoluchennya sliv sho svidchit pro te sho gramotoyu volodili ne vsi vazopisci Versiya pro nalezhnist gonchariv i vazopisciv do eliti Attiki ne znajshla serjoznih dokaziv Bilsha chastina vazopisnih robit vikonuvalasya na psikterah kraterah gidriyah stamnosah kiliksah i kanfarah sho priznachalisya dlya simposiyiv Retelno rozpisana keramika bula dobrim ale ne najbilsh cinovanim stolovim posudom u starodavnih grekiv Bilshe cinuvavsya posud iz blagorodnogo metalu Odnak keramichni vazi ne buli deshevim tovarom osoblivo dorogo koshtuvali virobi velikogo rozmiru V 500 roci do n e velika rozpisana posudina koshtuvala blizko odniyeyi drahmi sho stanovilo dennij zarobitok kamenotesa Na osnovi chislennih znahidok u pohovannyah viyavleno sho nizhni shari suspilstva vikoristovuvali u pobuti prostu z oformlennya keramiku i she chastishe posud iz dereva Chislenni znahidki chervonofigurnoyi keramiki svidchat pro te sho posudini mozhlivo ne najvishoyi yakosti vikoristovuvalisya u povsyakdennomu zhitti Ale bilshu chastinu produkciyi goncharnih majsteren stanovili posudini dlya kultovih ritualiv ta pohovan Virobnictvo visokoyakisnoyi keramiki bulo pributkovoyu spravoyu Tak ulamki dorogocinnogo svyashennogo podarunka vazopiscya Efroniya buli znajdeni v Afinskomu akropoli Ne mozhna nedoocinyuvati rol eksportu afinskoyi keramiki u dobrobuti mista Bagato goncharnih majsteren oriyentuvalisya na eksport produkciyi i vikonuvali ti rechi yaki mali popit u vidpovidnomu regioni Zanepad attichnogo vazopisu stavsya same todi koli etruski osnovni spozhivachi yih produkciyi potrapili pid vpliv z boku rimlyan i grekiv z pivdennoyi Italiyi Inshoyu prichinoyu zniknennya prikrashenogo rozpisom posudu stala zmina smaku yaka nastala v ellinistichnij period Pidtverdzhennyam oriyentovanosti vazopisciv na eksport ye majzhe povna vidsutnist na zobrazhennyah teatralnih scen oskilki pokupci keramiki sho nalezhat do inshih kulturnih kil yak napriklad etruski abo zhiteli Pirenejskogo pivostrova ne mogli zrozumiti yih zmist i voni ne stanovili dlya nih interesu Navpaki u vazopisi Nizhnoyi Italiyi ne oriyentovanoyi na eksport vazi iz zobrazhennyam teatralnih scen ne ye ridkistyu Vazopis Nizhnoyi ItaliyiNizhnya Pivdenna Italiya razom iz Siciliyeyu u vazopisi yedinij region yakij yak za svoyim hudozhnim znachennyam tak i za rivnem naukovoyi doslidzhenosti mozhe zrivnyatisya z Attikoyu Na vidminu vid attichnih italijski vazopisci pracyuvali perevazhno na miscevi rinki Za mezhami nizhnoyi Italiyi yih roboti zustrichayutsya ridko Pershi goncharni majsterni v nizhnij Italiyi v seredini V st do n e vidkrivali attichni gonchari Miscevi remisniki shvidko vivchili tehniku goncharnih i vazopisnih robit i nezabarom podolali tematichnu i formalnu zalezhnist vid attichnogo vazopisu Do kincya storichchya v Apuliyi z yavilisya tak zvani rozkishnij i suvorij stili Rozkishnij stil pronik i v vazopisni shkoli kontinentalnoyi Italiyi yaki odnak ne zmogli dosyagti rivnya apulijciv V danij chas nalichuyetsya priblizno 21 tisyachi vaz i yih fragmentiv vigotovlenih u nizhnij Italiyi Z nih blizko 11 tisyach skladayut apulijski vazi 4 tisyachi rodom z Kampaniyi 2 tisyachi zrobleno v Pestumi pivtori tisyachi v Lukaniyi i blizko odniyeyi tisyachi na Siciliyi Apuliya Skifos iz zobrazhennyam zhinochoyi golovi roboti Vazopiscya Armidejla Bl 340 r do n e Berlinskij muzej Berlin Apuliya zajmala providni poziciyi u vazopisu nizhnoyi Italiyi Osnovnij centr goncharnogo virobnictva znahodivsya v Tarenti zaraz misto Taranto Chervonofigurni vazi vigotovlyalisya v Apuliyi v period iz 430 po 300 roki do n e U apulijskomu stili zavedeno vidilyati dva napryamki rozkishnij ta suvorij stili vazopisu U suvoromu stili zazvichaj rozpisuvalisya dribnishi posudini vinyatok stanovili lishe dzvonovidni krateri i krateri kolonetti Na cih vazah ridko zustrichayetsya bilshe chotiroh figur Zobrazhennya na vazah ohoplyuyut sceni davnogreckoyi mifologiyi zhinochi golovi batalni sceni i sceni proshannya a takozh tiasosi urochisti hodi na chest Dionisa Na zvorotnomu boci suvorih vaz chasto zustrichayutsya harakterni dlya vazopisu nizhnoyi Italiyi zobrazhennya yunakiv u nakidkah Suttyevoyu risoyu cih vitrimanih u strogomu stili vaz ye praktichno povna vidmova vid vikoristannya dodatkovih koloriv Najvidomishimi apulijskimi vazopiscyami vvazhayutsya Vazopisec Sizifa ta Tarporlijskij vazopisec Iz seredini IV st do n e sposterigayetsya zblizhennya suvorogo stilyu z rozkishnim Najyaskravishim predstavnikom cogo periodu ye Varrezskij vazopisec Krater iz zobrazhennyam gigantomahiyi Vazopiscya pekla Bl 340 do n e Berlinskij muzej Berlin Vazopisci rozkishnogo stilyu nadavali perevagu vazam velikogo rozmiru krateram iz volyutami amforam lutroforam i gidriyam Na velikij poverhni takoyi posudini inodi rozmishuvalosya do 20 figur chasto u kilkoh registrah U vazopisu rozkishnogo stilyu chasto vikoristovuvalisya dodatkovi kolori persh za vse vidtinki chervonogo zolotij i bilij kolori Pochinayuchi z drugoyi polovini IV st do n e shijku i bichni chastini sudin stali rozpisuvatisya bagatimi roslinnimi ornamentami V cej zhe chas vazopisci stali vikoristovuvati mozhlivosti perspektivi persh za vse dlya zobrazhennya budivel palaciv pekla i nayiskiv Iz 360 roku do n e taki arhitekturni zobrazhennya chasto zustrichayutsya u scenah pov yazanih iz kultom mertvih na nayiskovih vazah Cej stil predstavlyayut Vazopisec Iliupersa Vazopisec Dariya ta Baltimorskij vazopisec Uspih mali sceni na mifologichni syuzheti zibrannya bogiv Amazonomahiya Troyanska vijna Gerakl ta Bellerofont Prote sered nih zustrichalisya j ridkisni mifologichni zobrazhennya yaki rozglyadayutsya fahivcyami yak yedini ikonografichni dzherela Teatralnij syuzhet tipovij dlya apulijskih majstriv i nevidomij u attichnomu vazopisi Neridko na apulijskih vazah zustrichayutsya zhartivlivi sceni tak zvani vazi iz zobrazhennyam fliaki Sceni z povsyakdennogo zhittya i zobrazhennya atletiv buli populyarni lishe pri stanovlenni apulijskogo vazopisu pislya 370 roku do n e voni povnistyu znikayut iz naboru syuzhetiv apulijskih vazopisciv Apulijskij vazopis zrobiv velikij vpliv na inshi centri goncharnogo virobnictva Vvazhayetsya sho deyaki vazopisci z Apuliyi pereselilisya v inshi mista nizhnoyi Italiyi i rozpovsyudili tam svij dosvid Krim chervonofigurnih vaz Apuliya slavilasya svoyimi chornolakovimi posudinami z nanesenim zverhu vizerunkom gnafiyami i polihromnimi vazami vazami z Kanoza Kampaniya Medeya vbivaye svoyih ditej Amfora roboti Vazopiscya Iksiona Bl 330 r do n e Luvr Parizh U Kampaniyi chervonofigurnij stil keramiki poshirivsya v V IV stolittyah do n e Na posudini zi svitlo korichnevoyi kampanskoyi glini nanosivsya shar pokrittya sho nabirav pislya vipalu vidtinku vid rozhevogo do chervonogo Kampanski vazopisci perevazhno viroblyali keramiku nevelikogo rozmiru a takozh gidriyi ta dzvonopodibni krateri U Kampaniyi ne zustrichayutsya taki tipovi dlya Apuliyi posudini krateri z volyutami krateri kolonetti lutrofori ritoni i nestoridi Ridkisni u Kampaniyi j peliki Syuzhetnij repertuar kampanskogo vazopisu takozh obmezhenij Na kampanijskih vazah zustrichayutsya zobrazhennya molodih cholovikiv i zhinok sceni tiasosiv ptahiv i tvarin ale najchastishe miscevih voyiniv i zhinok Na zvorotnomu boci kampanskoyi posudini takozh zustrichayutsya apulijski yunaki v nakidkah Rol mifologichnih syuzhetiv i pohoronnogo kultu nevelika Lishe do 340 roku do n e u apulijskih vazopisciv buli zapozicheni nayiskovi sceni ornamentalni elementi i polihromiya Do masovoyi poyavi v Kampaniyi u drugij chverti IV stolittya do n e sicilijskih gonchariv yaki zasnuvali tam chislenni goncharni majsterni bula vidoma lishe majsternya grupi vazopisciv Owl Pillar z anglijskoyi Sovinij stovpchik diyalnist yakih nalezhit do V stolittya do n e U kampanskomu vazopisi vidilyayut tri osnovni vazopisni grupi Persha grupa predstavlena majsterneyu Vazopiscya Kassandri z Kapuyi sho znahodivsya pid vplivom sicilijskih majstriv Za nim pishli majsterni Vazopiscya Perrisha Lagettskogo vazopiscya ta Kajvanskogo vazopiscya Harakternoyu risoyu ye velika kilkist zobrazhen satiri iz tirsami goliv perevazhno pid ruchkami gidrij olov yani kanti na odyazi i vikoristannya dodatkovih farb biloyi chervonoyi i zhovtoyi Imovirno Lagettskij i Kajvanskij vazopisci piznishe pereselilisya v Pestum Grupa vazopisciv AV pracyuvala takozh u Kapui Z neyi osoblivo vidilyayetsya odin z yiyi zasnovnikiv Vazopisec bilih oblich Tipovoyu risoyu jogo roboti ye bilij kolir u zobrazhenni zhinochih oblich Vazopisci ciyeyi grupi specializuvalisya na zobrazhenni scen miscevogo zhittya zhinok i voyiniv Bagatofigurni sceni zustrichayutsya ridko na licovomu i zvorotnomu boci vaz zvichajno zobrazheno lishe po odnomu obrazu inodi lishe golova Odyag na zobrazhennyah vikonuvavsya dosit nedbalo V Kumah pislya 350 roku do n e pracyuvav Bostonskij vazopisec SA i jogo kolegi ta poslidovniki Vazopisec SA vvazhayetsya najvidatnishim predstavnikom ciyeyi vazopisnoyi grupi a mozhlivo i vazopisu Kampaniyi v cilomu Pochinayuchi z 330 roku do n e sposterigayetsya silnij vpliv apulijskih majstriv Najpopulyarnishimi motivami ye nayiskovi i pohoronni sceni dionisijski sceni i zobrazhennya simposiyiv Tipovi zobrazhennya prikrashenih zhinochih golivok Vazopisec SA pracyuvav v polihromnij tehnici i inodi vikoristovuvav dosit veliku kilkist litopona sumish sulfatu bariyu z sulfatom cinku dlya zobrazhuvanih ob yektiv arhitekturi ta zhinochih obraziv Jogo poslidovniki nasilu mogli vidpovidati jogo rivnyu i zanepad kampanskogo vazopisu nastav blizko 300 roku do n e Lukaniya Zobrazhennya Germesa yakij peresliduye zhinku na dzvonovidnomu krateri Vazopiscya Dolona Bl 390 380 rokiv do n e Luvr Parizh Lukanskij vazopis vinik blizko 430 roku do n e zavdyaki Vazopiscyu Pistichchi Vvazhayetsya sho cej vazopisec yakij znahodivsya pid vplivom attichnih majstriv pracyuvav v Pistichchi de i bula viyavlena chastina jogo robit U jogo poslidovnikiv Vazopiscya Amika ta Vazopiscya ciklopa majsternya znahodilasya v Metaponti Voni pershimi vzyalisya za rozpis keramichnih posudin novoyi formi nestorid Na zobrazhennyah lukanskogo vazopisu chasto zustrichayutsya mifologichni j teatralni sceni Napriklad Vazopisec Hoefori nazvanij za tragediyeyu z trilogiyi Oresteya Eshila zobrazhuvav sceni z ciyeyi tragediyi na bagatoh svoyih posudinah Do togo chasu pochav poznachatisya vpliv apulijskogo vazopisu Tipovimi stayut polihromiya ta roslinni vizerunki Najbilsh znachushimi predstavnikami cogo periodu ye Vazopisec Dolona ta Bruklinsko Budapeshtskij vazopisec U seredini IV st do n e sposterigayetsya spad yakosti i tematichnogo rozmayittya lukanskogo vazopisu Ostannim vidomim vazopiscem Lukaniyi stav Vazopisec Primato yakij pracyuvav u stili apulijskogo Vazopiscya Likurga Lukanskij vazopis strimko znikaye do ostannoyi chverti IV stolittya do n e Pestum Kubkovij krater zi scenoyu fliaka roboti Vazopiscya Asteya Bl 350 340 r do n e Berlinskij muzej Berlin Pestumskij vazopis ye najpiznishim iz viniklih u nizhnij Italiyi stiliv Svoyeyu poyavoyu blizko 360 roku do n e vin zobov yazanij sicilijcyu Persha majsternya Pestuma nalezhala Asteyu ta Pifonu Ce yedini vazopisci nizhnoyi Italiyi chiyi imena zbereglisya zavdyaki pidpisam na yihnih robotah Voni rozpisuvali dzvonovidni krateri amfori gidriyi vesilnij lebes lekani lekifi i glechiki Ridshe voni zvertali uvagu na peliki kubkovi krateri i krateri z volyutami Dlya yih stilyu harakternij rozpis bichnih poverhon posudin palmetami ornament iz kvitkovimi chashechkami i parasolkami sho otrimav nazvu cvitinnya Asteya olov yane ozdoblennya odyagu i vilno rozkidane po spinah volossya Tila lyudej chasto nahileni vpered abo spiralisya na roslini j kameni Vikoristovuvalisya dodatkovi kolori bilij zolotij chornij purpurnij i rizni vidtinki chervonogo Zobrazhennya Oresta v Delfah na krateri roboti Pifona Bl 330 r do n e Britanskij muzej London Na keramici Pestuma chasto zobrazhuyutsya dionisijski sceni tiasosi i simposiyi satiri i vakhanki sileni i sceni fliakiv Zustrichayutsya chislenni geroyi i bogi z antichnih mifiv Gerakl Paris Orest Elektra Afrodita ta Eros Apollon Afina ta Germes Na pestumskih posudinah praktichno ne zustrichayutsya sceni iz povsyakdennogo zhittya zate ye bagato zobrazhen tvarin Tvorchist vazopisciv Asteya i Pifona mala trivalij vpliv na pestumskij vazopis Pro ce svidchat roboti yih poslidovnikiv zokrema pribulogo iz Apuliyi Vazopiscya Afroditi Blizko 330 roku do n e z yavilasya druga majsternya sho na pochatkovomu etapi kopiyuvala roboti pershoyi Prote z chasom roboti yiyi majstriv stali viriznyatisya visokoyu yakistyu ta riznomanitnistyu syuzhetiv U comu periodi vidchuvayetsya vpliv tvorchosti Kajvanskogo vazopiscya z Kampaniyi z jogo linijnimi konturami odyagu i vidsutnistyu konturiv obvedennya u zhinochih figur Zanepad pestumskogo vazopisu pripadaye na 300 rik do n e Siciliya Scena fliaka na krateri vazopisnoyi grupi Lentini Manfriya rab u korotkij tunici Bl 350 340 roki do n e Luvr Parizh Sicilijskij vazopis v mistah Gimera ta Sirakuzi bere svij pochatok na mezhi V IV stolit do n e i za stilem tematikoyu dekorom i formoyu keramiki buv pov yazanij iz attichnimi zrazkami Najsilnishe vidchuvayetsya vpliv piznoklasichnogo vazopiscya z Attiki Midiya U drugij chverti IV stolittya do n e bagato sicilijskih majstriv keramiki pereselilisya v Kampaniyu j Pestum i zasnuvali tam svoyi majsterni Obmezhene virobnictvo keramiki zbereglosya lishe v Sirakuzah Tipovij sicilijskij stil vazopisu sklavsya blizko 340 roku do n e Tut rozriznyayut tri vazopisni grupi Persha nazvana grupoyu Lentini Manfriya pracyuvala v Sirakuzah i Dzheli druga chenturipska bilya pidnizhzhya Etni a tretya na Liparskih ostrovah Dlya sicilijskogo vazopisu harakterne vikoristannya dodatkovih koloriv zokrema bilogo Zdebilshogo v sicilijskomu vazopisu rannogo periodu perevazhayut keramichni posudini kubkovi krateri i gidriyi Odnak zustrichayutsya i malenki butli lekani lekifi skifosi piksidi Voni prikrasheni scenami z zhittya zhinok zobrazhennyami Erosa zhinochih golivok i scen fliaka Mifologichni zobrazhennya zustrichayutsya dosit ridko Yak i v inshih oblastyah Italiyi vazopis vtrachaye svoye znachennya na Siciliyi do 300 roku do n e Vazopis Etruriyi ta inshih regionivArtemida v kolisnici kantaros vazopiscya Velikogo Afinskogo kanfara Bl 450 425 roki do n e Luvr Parizh Na vidminu vid chornofigurnogo vazopisu u chervonofigurnomu vazopisi praktichno ne z yavilosya znachnih regionalnih napryamiv shkil abo majsteren U Greciyi goncharni majsterni isnuvali takozh u Beotiyi Vazopisec Velikogo Afinskogo kanfara Halkidikah Elidi Eretriyi Korinfi i Lakoniyi V Etruriyi de prozhivala osnovna kliyentura attichnih vazopisciv miscevim goncharnim majsternyam vdalosya vijti za mezhi regionalnogo rinku Imitaciya chervonofigurnogo stilyu pochalasya tut lishe v 490 roci do n e cherez p yatdesyat rokiv pislya jogo viniknennya Lishe do kincya V stolittya do n e v Etruriyi z yavilasya spravzhnya chervonofigurna tehnika vazopisu U Etruriyi znajdeni chislenni svidoctva isnuvannya dvoh napryamkiv etruskogo vazopisu psevdo chervonofigurnogo i vlasne chervonofigurnogo Gonchari i vazopisci Etruriyi pracyuvali ne tilki na miscevij rinok a j vidpravlyali svoyu produkciyu na prodazh na Maltu v Karfagen Starodavnij Rim i na Ligurijske uzberezhzhya Psevdo chervonofigurnij vazopis Spochatku chervonofigurna tehnika vazopisu prosto imituvalasya Yak i na deyakih rannih attichnih vazah posudini povnistyu pokrivalisya chornoyu glyancevoyu glinoyu a figuri malyuvali poverhu chervonimi ta bilimi oksidnimi mineralnim farbami Na vidminu vid vlasne chervonofigurnoyi tehniki chervonim malyunok na vazi stavav ne vid vipalu ne pokritih farboyu dilyanok tla a vid farbi Vnutrishni liniyi malyunka za analogiyeyu z chornofigurnim vazopisom vikonuvalisya nasichkami a ne farbami U comu stili prikrashali svoyi roboti Vazopisec Praksiasa i jogo kolegi po majsterni u Vulchi Popri dobre znannya vazopiscyami ciyeyi majsterni syuzhetiv greckoyi mifologiyi ta ikonografiyi yih pohodzhennya z Afin ne dovedeno Psevdo chervonofigurnij stil zatrimavsya v Etruriyi dovshe nizh u Afinah U cij tehnici vazopisu specializuvalosya kilka goncharnih majsteren IV stolittya do n e pri tomu sho v cej chas vlasne chervonofigurnij stil vzhe shiroko poshirivsya sered etruskih vazopisciv Varti zgadki majsterni grupi Sokra i grupi Fantoma Bilsh rannya za chasom grupa Sokra rozpisuvala svoyi chashi syuzhetami ne tilki z davnogreckoyi mifologiyi ale j etruskogo zmistu Osnovu syuzhetiv grupi Fantoma skladayut zobrazhennya lyudej v odyazi v kombinaciyi z roslinnimi i palmovimi vizerunkami U stili oboh grup pracyuvali vazopisci v Cherveteri Faleriyi ta Tarkuyiniyi Grupa Fantoma proisnuvala do pochatku III stolittya do n e Populyarnist psevdo chervonofigurnogo stilyu yak i chervonofigurnogo vazopisu v cilomu vpala zi zminoyu smakovih upodoban pokupciv keramiki Chervonofigurnij vazopis Zobrazhennya Afini ta Posejdona na krateri z volyutami vazopiscya Naccano Bl 360 r do n e Luvr Parizh Lishe naprikinci V stolittya do n e vlasne chervonofigurna vazopisna tehnika pri yakij zobrazhennya tilki obvoditsya farboyu otrimuye poshirennya v Etruriyi Pershi majsterni miscevogo znachennya yaki jmovirno zasnuvali vihidci z Attiki z yavlyayutsya v Vulchi i Faleriyah Prote v rannih chervonofigurnih vazah z Etruriyi viyavlyayetsya i vpliv majstriv iz nizhnoyi Italiyi Do IV stolittya do n e ci majsterni posidali providni poziciyi na rinku rozpisanoyi keramiki Etruriyi Vazi velikogo i serednogo formatu krateri i gleki prikrashalisya zobrazhennyami na mifologichni syuzheti Za odne stolittya keramika z Falerij zumila znachno obignati za obsyagom Vulchi U K yuzi ta Orv yeto vinikli novi centri goncharnogo virobnictva Osoblivoyu populyarnistyu koristuvalisya chashi dlya pittya rozpisani na dionisijsku tematiku vazopiscyami grupi Tondo z Chiuzi U drugij polovini stolittya centr goncharnogo virobnictva zmistivsya v Volterru sho proslavilasya svoyimi kraterami osoblivoyi formi z retelno vikonanim rozpisom Mifologichni syuzheti znikli z repertuaru etruskih vazopisciv u drugij polovini IV stolittya do n e Yihnye misce zajnyali zobrazhennya zhinochih golivok i lyudej ale ne bilshe dvoh na zobrazhenni Velikogo poshirennya nabuli ornamenti i kvitkovi motivi Veliki kompoziciyi yak napriklad Amazonomahiya buli radshe vinyatkom Keramika z Falera vtrachaye svoye znachennya pid tiskom novogo centru virobnictva keramiki v Cherveteri sho stav odnim z osnovnih centriv chervonofigurnogo vazopisu v Etruriyi Tut vazopisnoyu grupoyu Torkopa vigotovlyalisya prikrasheni prostimi vizerunkami ojnohoyi lekifi chashi dlya pittya a grupoyu Dzhenukilii blyuda nevelikogo rozmiru Vidpovidno do zmin u hudozhnih perevagah kliyentiv majsterni perejshli na vigotovlennya chornolakovoyi keramiki naprikinci IV stolittya do n e sho poklalo kinec istoriyi chervonofigurnogo vazopisu v Etruriyi Doslidzhennya ta vplivU danij chas vidomo ponad 65 tisyach chervonofigurnih vaz i yih fragmentiv Interes do antichnih vaz vinik she u Serednovichchi Ristoro d Arecco prisvyativ yim glavu Capitolo de le vasa antiche u svoyij Budovi svitu Formu kolir i zobrazhennya na glinyanih vazah vin vvazhav doskonalimi U epohu Vidrodzhennya antichni vazi u tomu chisli j rozpisani keramichni posudini stali predmetom kolekcionuvannya Vidomi vipadki dostavki davnogreckih vaz do Italiyi Prote azh do kincya baroko rozpisani vazi znahodilisya v tini inshih vidiv mistectva zokrema skulpturi Vinyatkom ye vigotovlena na zamovlennya Nikolya Kloda Fabri de Pejreska knigi z akvarelnimi zobrazhennyami antichnih rozmalovanih vaz U kolekciyi samogo Pejreska yak i inshih kolekcioneriv takozh buli glinyani vazi Ser Vilyam Gamilton na kartini Dzhoshua Rejnoldsa Pochinayuchi z epohi klasicizmu kolekcionuvannya davnoyi keramiki staye vse populyarnishim Tak kolekciyi vaz zbirali Vilyam Duglas Gamilton i Dzhuzeppe Valletta Viyavleni v Italiyi vazi mozhna bulo kupiti za neveliki groshi i tomu navit privatni osobi mogli dozvoliti sobi znachni kolekciyi Vazi stali ulyublenimi suvenirami yaki privozili z soboyu z populyarnih u toj chas sered dvoryan podorozhej Yevropoyu grand turiv Pro viprobuvani spokusi pridbati antichni vazi pid chas svoyeyi podorozhi do Italiyi opovidaye i Jogann Volfgang fon Gete Yaksho na antichnij original brakuvalo koshtiv to mozhna bulo pridbati kopiyu abo ritinu z jogo zobrazhennyam Vinikli navit manufakturi yaki imituvali antichni vazi U cej chas zdobuvaye populyarnist porcelyana firmi Vedzhvud yaka ne zastosovuyuchi tehnologiyu vigotovlennya davnogreckih vaz vikoristovuye antichni motivi u viglyadi shabloniv na svoyemu virobnictvi Pochinayuchi z 1760 roku do vazopisu zvernulasya i arheologiya dlya yakoyi vazi stali dzherelom cinnoyi informaciyi pro zhittya v antichni chasi ikonografichnih i mifologichnih doslidzhen Vazopis zaminiv soboyu praktichno povnistyu vtrachenij monumentalnij zhivopis Starodavnoyi Greciyi U cej chas bulo sprostovano poshirenu dumku pro te sho vazopisom zajmalisya suto etruski hocha moda na antichni vazi v toj chas i zberegla nazvu all etrusque U doslidzhennyah i imitaciyi antichnih vaz zmagalisya mizh soboyu Angliya ta Franciya Chervonofigurnij stil osoblivo cinuvav Jogann Vinkelman Ornamenti na antichnih vazah vidavalisya v Angliyi v tak zvanih knigah zrazkiv pattern books Zobrazhennya na vazah zrobili vpliv i na rozvitok suchasnogo zhivopisu Linijnij stil nadihav takih hudozhnikiv yak Edvard Bern Dzhons Gyustav Moro ta Gustav Klimt Ferdinand Georg Valdmyuller napisav v 1840 roci kartinu pid nazvoyu Natyurmort iz sribnimi posudinami i chervonofigurnim kraterom Anri Matiss nazvav odin iz svoyih tvoriv Inter yer iz etruskoyu vazoyu Estetichnij vpliv davnogreckogo vazopisu zberigayetsya i do nashogo chasu Vvazhayetsya sho plyashka Koka koli svoyimi viginami zobov yazana davnogreckomu vazopisu Osoblivij vnesok u doslidzhennya rozpisu attichnih vaz zdijsniv anglijskij doslidnik klasichnogo periodu Greciyi Dzhon Bizli Bizli pochav vivchati vazi priblizno vid 1910 roku vikoristovuyuchi metodologiyu istorika mistectva Dzhovanni Morelli rozroblenu dlya vivchennya zhivopisu Vin pripustiv sho kozhnij vazopisec mav individualni roboti yaki zavzhdi mozhna bezpomilkovo identifikuvati Shobi zrobiti ce pevni detali taki yak lice palci ruki nogi kolina skladki odyagu tosho buli zistavleni Bizli rozglyanuv 65000 vaz i fragmentiv iz yakih 20000 buli chornofigurnimi Protyagom shesti rokiv doslidzhennya vin zmig pripisati 17000 z nih do okremih hudozhnikiv De yih imena zalishilisya nevidomimi vin rozrobiv sistemu umovnih imen Bizli takozh ob yednav okremih hudozhnikiv u grupi majsterni shkoli ta stili Niyaki inshi arheologi ne mali takogo viznachalnogo vplivu na cilu pidgaluz yakij mav Bizli z vivchennya greckogo vazopisu Znachna chastina jogo analizu vvazhayetsya v sili i sogodni Bizli opublikuvav svoyi visnovki z chervonofigurnogo vazopisu u 1925 i 1942 rokah Jogo pershi doslidzhennya rozglyadali material lishe vid 4 stolittya do nashoyi eri Dlya novogo vidannya jogo robit opublikovanogo u 1963 roci vklyucheno takozh piznishij period vikoristovuyuchi roboti inshih uchenih takih yak Karl Shefold yakij osoblivo vivchav kerchenski vazi Vidomimi vchenimi yaki prodovzhuyut vivchennya chervonofigurnogo vazopisu pislya Bizli ye Dzhon Bordman Erika Simon ta Ditrih fon Botmer Dlya vivchennya vazopisu Nizhnoyi Italiyi roboti Artura Dejla Trendala mayut shozhe znachennya yak roboti Bizli dlya Attiki Vsi ucheni pislya Bizli nasliduyut jogo tradiciyi ta vikoristovuyut jogo metodologiyu Vivchennya greckih vaz trivaye ne v ostannyu chergu v zv yazku z postijnoyu poyavoyu novih materialiv iz arheologichnih doslidzhen nezakonnih rozkopok i nevidomih privatnih kolekcij PrimitkiVidpovidno do inshoyi teoriyi vikoristovuvalasya porozhnista golka z farboyu Div John Boardman Rotfigurige Vasenmalerei Die archaische Zeit stor 15 John Boardman Rotfigurige Vasenmalerei Die archaische Zeit stor 13 15 John H Oakley Rotfigurige Vasenmalerei v DNP 10 2001 kolonka 1141 John H Oakley Rotfigurige Vasenmalerei v DNP 10 2001 kolonka 1141 Oakley Rotfigurige Vasenmalerei v DNP 10 2001 kolonka 1142 Oakley Rotfigurige Vasenmalerei v DNP 10 2001 kolonka 1143 Der Jenaer Maler Reichert Wiesbaden 1996 stor 3 Dani navedeni dlya attichnogo figurnogo vazopisu v cilomu Najdavnishij vidomij pidpis attichnogo goncharya nalezhit goncharyu Sofilosu Ingeborg Scheibler Vasenmaler v DNP 12 I kolonka 1147f Ingeborg Scheibler Vasenmaler in DNP 12 I kolonka 1147f Boardman Rotfigurige Vasenmalerei Die klassische Zeit stor 253 Ingeborg Scheibler Vasenmaler v DNP 12 I kolonka 1148 Boardman Schwarzfigurige Vasenmalerei stor 13 Martine Denoyelle Euphronios Vasenmaler und Topfer Berlin 1991 stor 17 div takozh Alfred Schafer Unterhaltung beim griechischen Symposion Darbietungen Spiele und Wettkampfe von homerischer bis in spatklassische Zeit von Zabern Mainz 1997 Boardman Rotfigurige Vasen aus Athen Die Klassische Zeit stor 198 203 Rolf Hurschmann Unteritalische Vasenmalerei v DNP 12 1 2002 kolonka 1009 1011 Hurschmann Unteritalische Vasenmalerei v DNP 12 1 2002 kolonka 1010 i Trendall stor 9 Dani trohi vidriznyayutsya odni vid inshiyi U piznishomu doslidzhenni Hurshmanna vkazana 21 tisyacha vaz na tisyachu vaz bilshe nizh u Trendella riznicya vinikaye za rahunok apulijskih vaz Hurshmann vkazuye tilki zagalni dani ta dani Apuliyi i Kampaniyi Trendell vkazuye cifri bilsh detalno Hurschmann Apulische Vasen v DNP 1 1996 kolonka 922f Hurschmann Apulische Vasen v DNP 1 1996 kolonka 923 Hurschmannv DNP 1 1996 kolonka 923 Hurschmann Kampanische Vasenmalerei v DNP 6 1998 kolonka 227 Hurschmann ampanische Vasenmalerei v DNP 6 1998 kolonka 227f Hurschmann Kampanische Vasenmalerei v DNP 6 1998 kolonka 228 Hurschmann Lukanische Vasen v DNP 7 1999 kolonka 491 Hurschmann Paestanische Vasen v DNP 9 2000 kolonka 142 Hurschmann Sizilische Vasen v DNP 11 2001 kolonka 606 Huberta Heres Max Kunze Vid Die Welt der Etrusker Archaologische Denkmaler aus Museen der sozialistischen Lander Ausstellungskatalog Staatliche Museen zu Berlin Hauptstadt der DDR Altes Museum vom 04 Oktober bis 30 Dezember 1988 Berlin 1988 stor 245 249 Huberta Heres Max Kunze Vid Die Welt der Etrusker Archaologische Denkmaler aus Museen der sozialistischen Lander Ausstellungskatalog Staatliche Museen zu Berlin Hauptstadt der DDR Altes Museum vom 04 Oktober bis 30 Dezember 1988 Berlin 1988 stor 249 263 lt U DNP 15 3 Zeitrechnung I Klassische Archaologie kolonka 1164 vkazuyetsya 65 tisyach vaz yaki doslidzhuvav anglijskij arheolog Bizli Z nih slid vidnyati 20 tisyach vikonanih za svidchennyam Bordmana v chornofigurnomu stili Boardman Schwarzfigurige Vasen aus Athen stor 7 21 tisyacha chervonofigurnih vaz pohodyat iz nizhnoyi Italiyi Syudi zh nalezhat i posudini z inshih regioniv Greciyi Sabine Naumer Vasen Vasenmalerei v DNP 15 3 kolonka 946 Sabine Naumer Vasen Vasenmalerei v DNP 15 3 kolonka 947 949 Sabine Naumer Vasen Vasenmalerei v DNP 15 3 kolonka 949 950 Sabine Naumer Vasen Vasenmalerei v DNP 15 3 kolonka 954 Boardman Schwarzfigurige Vasen aus Athen p 7f Dzherela ta literaturaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Chervonofigurnij vazopisGorbunova K S Peredolskaya A A Mastera grecheskih raspisnyh vaz L 1961 Maksimova M I Antichnye figurnye vazy M 1916 Peredolskaya A A Krasnofigurnye atticheskie vazy v Ermitazhe L 1967 John D Beazley Attic red figure vase painters 2nd ed Oxford 1963 John Boardman Rotfigurige Vasen aus Athen Die archaische Zeit Ein Handbuch von Zabern Mainz 1981 4 Auflage 1994 Kulturgeschichte der Antiken Welt Band 4 ISBN 3 8053 0234 7 John Boardman Rotfigurige Vasen aus Athen Die klassische Zeit Ein Handbuch Mainz Zabern 1991 Kulturgeschichte der Antiken Welt Band 48 ISBN 3 8053 1262 8 Friederike Fless Rotfigurige Keramik als Handelsware Erwerb und Gebrauch attischer Vasen im mediterranen und pontischen Raum wahrend des 4 Jhs v Chr Leidorf Rahden 2002 Internationale Archaologie Bd 71 ISBN 3 89646 343 8 Luca Giuliani Tragik Trauer und Trost Bildervasen fur eine apulische Totenfeier Berlin Staatliche Museen zu Berlin Preussischer Kulturbesitz 1995 ISBN 3 88609 325 9 Rolf Hurschmann Apulische Vasen in DNP 1 1996 Sp 922 f Kampanische Vasenmalerei in DNP 6 1998 Sp 227 f Lukanische Vasen in DNP 7 1999 Sp 491 Paestanische Vasen in DNP 9 2000 Sp 142 43 Sizilische Vasen in DNP 11 2001 Sp 606 Unteritalische Vasenmalerei in DNP 12 1 2002 Sp 1009 1011 Thomas Mannack Griechische Vasenmalerei Wissenschaftliche Buchgesellschaft Darmstadt 2002 auch Theiss Stuttgart 2002 ISBN 3 8062 1743 2 Sabine Naumer Vasen Vasenmalerei in DNP 15 3 Sp 946 958 John H Oakley Rotfigurige Vasenmalerei in DNP 10 2001 Sp 1141 43 Christoph Reusser Vasen fur Etrurien Verbreitung und Funktionen attischer Keramik im Etrurien des 6 und 5 Jahrhunderts vor Christus Zurich 2002 ISBN 3 9050 8317 5 Ingeborg Scheibler Griechische Topferkunst Herstellung Handel und Gebrauch der antiken Tongefasse 2 neubearb u erw Aufl Munchen 1995 ISBN 978 3 406 39307 5 Ingeborg Scheibler Vasenmaler in DNP 12 I 2002 Sp 1147f Erika Simon Max Hirmer Die griechischen Vasen 2 durchgesehene Auflage Hirmer Munchen 1981 ISBN 3 7774 3310 1 Arthur Dale Trendall Rotfigurige Vasen aus Unteritalien und Sizilien Ein Handbuch von Zabern Mainz 1991 Kulturgeschichte der Antiken Welt Bd 47 ISBN 3 8053 1111 7PosilannyaChervonofigurna tehnika Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006 Cya stattya nalezhit do vibranih statej Ukrayinskoyi Vikipediyi