Микола Данилович Сом | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Народився | 5 січня 1935 Требухів, Броварський район, Київська область, Українська СРР, СРСР | |||
Помер | 27 березня 2013 (78 років) Київ, Україна | |||
Громадянство | | |||
Національність | українець | |||
Діяльність | поет, публіцист, літературознавець | |||
Alma mater | Факультет журналістики Київського університету імені Тараса Шевченка (1957) | |||
Мова творів | українська | |||
Роки активності | 1955—2013 | |||
Жанр | вірш, пісня, епітафія | |||
Автограф | ![]() | |||
Нагороди | ![]() ![]() ![]() ![]() Орден Святого Архістратига Михаїла медаль ім. Григорія Ващенка | |||
Премії | ім. Володимира Сосюри ім. Остапа Вишні фонду Тараса Шевченка ім. Дмитра Нитченка ім. Олекси Гірника | |||
Сайт: файл:mykola-som-signature.png|253px | ||||
| ||||
|
Мико́ла Дани́лович Сом (5 січня 1935, с. Требухів, Броварський район, Київська область — 27 березня 2013, Київ) — український поет-шістдесятник, публіцист, учитель. Член Спілки письменників України з 1958 року.
Лауреат премій імені Володимира Сосюри та Остапа Вишні за літературні твори та премій фонду Тараса Шевченка, імені Дмитра Нитченка за журналістську й громадську діяльність та премії Олекси Гірника. Єдиний із київських поетів за вчительську працю удостоєний звання «Відмінник освіти України», відзначений державною нагородою «Заслужений діяч мистецтв України». За плідну діяльність по відродженню духовності в Україні й утвердженню Помісної Української Православної Церкви поет і публіцист Микола Данилович Сом нагороджений Орденом Святого Архістратига Михаїла.
Життєпис
Ранні роки
Микола Сом народився 5 січня у селі Требухів Броварського району Київської області у родині сільського коваля. Зростав у багатодітній сім'ї, мав 8 сестер і 2 братів. У складні воєнні та повоєнні часи живими залишилося 6 чоловік — сестри Софія, Галина, Ольга, Надія та найстарший брат Григорій.
Сім'я жила в бідності. 1942 року, коли рідне село перебувало під німецькою окупацією, Микола пішов до Требухівської сільської школи. 1946 року Павло Тичина, який був на той час Міністром освіти, подарував Миколі першу шкільну форму.
1946 року внаслідок тяжких недолікованих поранень, отриманих на фронті, та туберкульозу легенів помирає батько Миколи, сільський коваль Данило Сом. Миколі тоді було 11 років. Через рік не стало й матері. Тепер глава сім'ї — найстарша серед сестер Софія 1923 року народження, в якої на руках залишаються двоє найменших — Микола і Надійка. Траплялися люди, які хотіли всиновити малечу, але сестра категорично відмовлялася від таких пропозицій, хоч було дуже важко (щоденна праця в колгоспі ще й власна дитина). Діти підростали й могли вже допомагати старшій сестрі. Микола пас корів, ходив «на ланку» працювати до колгоспу, наглядав за меншою сестричкою Надією.
Любив навчатися, багато читав, дописував до шкільної стінної газети, постійно ходив пішки чи їздив на велосипеді до районної Броварської бібліотеки за книжками, мріяв про море. Після сьомого класу навіть мав можливість вступити до морського училища, оскільки тоді дітям-сиротам робили такі пропозиції. З Ленінграда викликали старшого брата, щоб той дав згоду на вступ до морського військового училища. Але все ж таки прислухалися до вирішального слова директора Требухівської школи, який порадив не відправляти Миколу до військового закладу.
У шкільні роки перші вірші поета не раз друкувалися в районній газеті. Після закінчення школи, 1952 року, постало питання про майбутню професію Миколи. Його шкільна вчителька хімії, завуч Бібік Варвара Федотівна, що завжди опікувалася хлопчиком-сиротою, зауваживши інтерес Миколи до віршування та захоплення літературою, буквально взяла за руку сімнадцятирічного хлопця та повела до Київського державного університету, де допомогла подати заяву на філологічний факультет, відділення журналістики (пізніше — факультет). Відтоді й розпочалася журналістська стежина Миколи Сома.
Студентство
Популярними на той час були літературні студії, до яких активно долучалося студентство з різних навчальних закладів. До студентської літературної студії Шевченківського університету часто запрошували відомих письменників — Павла Григоровича Тичину, Володимира Миколайовича Сосюру, Максима Тадейовича Рильського, Михайла Панасовича Стельмаха та багатьох інших шанованих гостей. Старші товариші давали слушні поради, допомагали опанувати поетичне слово, на студійних заняттях велися гарячі дискусії, обговорення. Відвідував Микола і літературну студію при республіканському видавництві «Молодь» (пізніше — «Веселка»), яке певний час очолював Дмитро Білоус. Саме з таких літстудій виростали майбутні поети й прозаїки, зокрема Тамара Коломієць, Борис Олійник, Василь Діденко, Микола Сингаївський, Іван Куштенко, Станіслав Тельнюк, , Роберт Третьяков, Наталя Кащук, Юнна Моріц та багато інших молодих талантів.
У 1957 році, ще навчаючись в університеті, видав свою першу книжку «Іду на побачення». Микола Сом був серед поетів-шістдесятників разом із Василем Симоненком, Борисом Олійником Іваном Драчем, Миколою Вінграновським та ін.
Газета «Нафтовик Борислава» — перший життєвий і журналістський досвід
Після закінчення університету Микола Сом повинен був працювати в одному з київських видавництв, та за дружньою порадою викладача факультету журналістики Матвія Михайловича Шестопала їде до Борислава. Там із 1957 року Микола займає посаду літературного працівника в газеті «Нафтовик Борислава». Рік, проведений на Дрогобиччині, мав значний вплив на національну свідомість юного поета. Саме там він знайомиться і дружить із учасниками визвольних дій організації українських націоналістів, яким вдалося повернутися живими з гулагівських таборів. Туди українських патріотів відправляв на довгі роки комуністичний режим.
Оскільки Микола працював у відділі партійного життя, йому не раз давалися вказівки висвітлювати події, пов'язані з діяльність ОУН, у негативному світлі. Та журналіст-початківець категорично відмовлявся виконувати подібні завдання, а пізніше говорив, що національно свідомим він став саме в Бориславі. Через рік М. Сом повернувся працювати до Києва.
Професійна зрілість поета
У різні роки Микола Сом працював здебільшого у пресі: завідував відділом поезії в молодіжному журналі «Зміна» (пізніше — «Ранок»), відділом художньої літератури і мистецтва в газеті «Друг читача», літературною частиною . Багато років працював редактором видавництва «Музична Україна» (тут він редагує найкращі здобутки українських поетів і композиторів), господарем літературної вітальні газети «Вечірній Київ», літературним консультантом Кабінету молодого автора Спілки письменників України, очолював відділ пропаганди Всеукраїнського товариства «Просвіта» імені Т. Г. Шевченка.
Протягом останніх років життя Микола Сом завідував сектором популяризації літератури Публічної бібліотеки імені Лесі Українки м. Києва.
Активно займався громадською роботою, був членом правління Київської письменницької організації, очолював київську літературну студію «Сурма», керував Броварським районним літоб'єднанням. З 1995 року й до останніх років життя — голова виконавчого секретаріату Київського відділення Конгресу української інтелігенції.
Родина поета
Протягом півстоліття найріднішим побратимом, однодумцем, вірним товаришем і найкращим другом для Миколи Сома була його дружина Ніна Іванівна Сом (дівоче прізвище — Голоненко), родом із Чернігівщини (смт Козелець).
Юну першокурсницю Микола зустрів у Шевченковому університеті на третьому курсі навчання. Ніна також навчалася на факультеті журналістики. Після закінчення університету обрала за професію редакторську справу — понад 37 років свого життя працювала редактором у київських видавництвах. Побралися Микола з Ніною 1959 року, коли поет повернувся після року журналістської праці в газеті «Нафтовик Борислава». 1960 року в родині Сомів на світ з'являється донечка Оксана, єдина дитина у сім'ї. Серед присвячених дружині поетичних творів вірш «Вірна дружина моя», який український композитор Олександр Левицький поклав на чудову ліричну мелодію:
![]() | «…Минають літа за літами | ![]() |
Микола Сом і вчителювання
Важливою віхою своєї просвітницької діяльності Микола Сом завжди вважав вчителювання. Понад десять років (з 1990 року) палко та з великим задоволенням викладав українську мову та літературу, журналістику, поетику та риторику в рідній Требухівській сільській школі за своєю індивідуальною навчальною програмою, а також у київських школах № 283 та 298. Згодом Микола Сом за запрошенням районного відділу освіти ці ж уроки вів у школах усього Броварського району. Багато уроків проводилося в столичному Будинку вчителя, в Українському фонді культури, в Публічній бібліотеці імені Лесі Українки для дорослих міста Києва, де працював на посаді завідувача сектору організаційно-масової роботи з 2003 по 2013 рр., в Спілках письменників і композиторів України. Не раз світлий образ школи та школярів поставав у поетичних творах письменника:
![]() | «Питають знов, чого се я мовчу | ![]() |
Завдяки Миколі Сому діти сільських шкіл знайомилися з народними артистами України, письменниками, громадськими діячами, журналістами, художниками. Серед них було багато Миколиних друзів — Борис Олійник, Анатолій Паламаренко, Михайло Слабошпицький, Бернардіно Кореа, Павло Мовчан, Ганна Чубач, Петро Тронько, Володимир Куліш, , Валентина Давиденко, Олександр Івахненко, (онук Івана Франка), , Віктор Баранов, Неоніла Крюкова та багато інших.
Творча спадщина
Перша книжка віршів Миколи Сома «Йду на побачення» видрукувана видавництвом «Молодь» 1957 року, пізніше, 1975 року, у Москві з'явилася в перекладі російською мовою.
У різних видавництвах України друкуються книжки поета: «Вікнами до сонця» («Радянський письменник», 1960 р.), «Мрія» («Молодь», 1964 р.), «Дума над вогнем» («Молодь», 1968 р.), «Стежка до океану» («Радянський письменник», 1973 р.), «Иду на свидание» («Советский писатель», 1975 р.), «Б'ю чолом» («Молодь», 1978 р.), «Товариство» («Дніпро», 1979 р.), «Мрія», (книжка пісень, «Музична Україна», 1979 р.).
Про Миколу Сома говорили і писали письменники, артисти й композитори, серед яких Іван Семенович Козловський, Павло Григорович Тичина, Максим Тадейович Рильський, Володимир Миколайович Сосюра, Олесь Терентійович Гончар, Платон Іларіонович Майборода, Павло Архипович Загребельний.
1980 року під грифом видавництва «Молодь» на світ з'являється видання «Присвяти і послання», яке було названо найкращою поетичною книжкою 1983 року. Саме за неї поет удостоєний літературної премії імені Володимира Сосюри.
Трохи згодом, 1985 року, виходить іще одна ключова у житті Миколи Сома поетична збірка — «Хроніка воєнного дитинства». Малий Миколка бачив Жукова, Ватутіна, Хрущова, бо жив по сусідству зі Штабом Першого українського фронту у вересні-жовтні 1943 року. З дзвіниці требухівської церкви разом із Олександром Довженком бачив, як горів Київ. «Хроніка воєнного дитинства» — це війна, побачена очима дитини:
![]() | «Чуні мої, чуні… Дріт уївся в ноги, Холодно і страшно… А сліди за мною, Отакі-то чуні, Я шукаю батька… | ![]() |
За збірку «Хроніка воєнного дитинства» керівництво Спілки письменників України висувало Сома на здобуття високої Шевченківської премії. Та здійснитися цій літературній події так і не судилося, завадила Миколі Сому його безпартійність, яка категорично засуджувалася тодішнім комуністичним режимом.
Далі народжуються такі поетичні й прозові книжки письменника, як «Моєї радості сльоза» («Український письменник», 1990 р.), «Сто епітафій» («Вечірній Київ», 1998 р.), «Як я Сталіна хоронив» («Ярославів вал», 2002 р.), «З матір'ю на самоті» («Смолоскип», 2005 р.) — перша в Україні книжка про славетного поета Василя Симоненка.
2007 року видавництво «Український письменник» дає життя новій збірці творів українського поета «Передай кодолу», до якої увійшли ліричні, гумористичні та сатиричні вірші і прозові придибенції з попередніх видань, а також нові твори, написані протягом різних років.
Тепле слово в передмові до цієї книжки написав поет-фронтовик, лауреат Літературної премії імені Остапа Вишні Олесь Жолдак:
![]() | «Я знаю, як це важко — поєднати трагічне й комічне. Тут один крок до безодні, до провалля. Треба добре знати і єство людини, і природу сміху. Лиш сміливі, чисті й чесні люди можуть голосно сміятися. Бо сміх — це свобода, повне розкріпачення душі. Тільки так я сприймаю творчу манеру поетичного письма Миколи Сома. А для того, щоб досягти розкутої, зухвалої усмішки та насмішки, він бере за основу ритмічний малюнок української народної пісні та думи (саме думи) — себто він часто розхитує традиційне силабо-тонічне віршування. А в своїх сюжетних віршах сповідує художні принципи своїх літературних вчителів і попередників: раннього Сосюру й пізнього Малишка, лірику Єсеніна й сатиру Беранже та Бернса». | ![]() |
У цей же час Микола Сом працює над впорядкуванням книжки «Платон Майборода: милий спомин на серці собі пов'яжи» до 90-річчя із дня народження композитора. Тож згодом, у 2008 році, в київському видавництві «Криниця», виходить друком науково-популярне видання про життя і творчість видатної постаті українського музичного мистецтва з добіркою авторських пісень. Значну підтримку у створенні видання надала дружина композитора Тетяна Василівна Майборода.
Пісня у житті українського поета
Українська народна пісня завжди мала особливе місце у думках і серці Миколи Сома. Саме їй він присвятив рядки однієї зі своїх поезій (уривок):
![]() | «Ти вся в мені — від сонечка до грому, Живи в мені! Ти спів святий Тараса, На ясні зорі і на тихі води | ![]() |
Понад 100 пісень створено композиторами на слова Миколи Сома. Оскар Сандлер, Олександр Білаш, Володимир Верменич, Платон Майборода, написали музику на його поетичні твори.
Микола Сом — автор багатьох пісень для української естради, телебачення, балету на льоду та цирку, кінофільмів «Коли починається юність» (1959), «Хлопчики» (1959), «Чорноморочка» (1959), «Артист із Коханівки» (1961), «Їхали ми, їхали...» (1962), «Місяць травень» (1965), «Рим, 17...» (1972), «Абітурієнтка» (1973), «На берегах Десни».
Серед його популярних пісень — «Без вітру не родить жито» («Мрія»), «Вишиванка» та «Пливе Дніпро до моря синього» із музикою О. Сандлера; «Польова царівна» та «Дума про землю» на мелодії В. Верменича, «Вірна дружина моя», музика О. Левицького та ніжна колискова «Рученьки-ніженьки», яка протягом 24 років лунала в ефірі телепрограми «На добраніч, діти» й кожного вечора проводжала до сну українську малечу, за що потрапила до книги рекордів Гіннеса.
Його пісні виконували Раїса Кириченко, Іван Козловський, Олександр Таранець, Ніна Матвієнко, Юрій Гуляєв, Національний академічний народний хор України ім. Верьовки та ін.
Пісні на слова Миколи Сома, що увійшли до «Золотого фонду» українського радіо
Назва | Автори | Виконавці | Рік |
---|---|---|---|
«Бережи косу» | , слова М. Сома | Фольклорний ансамбль «Незабудка», м. Кодима, Одеська обл. | 1988 |
«Вишиванка» | О. Сандлер, слова М. Сома | Тріо бандуристок УР: Т, А. Шутько, С. Петрова, А. Мамченко | 1979 |
«Вечорниці-зоряниці» | О. Сандлер, переклад Д. Федорщак, слова М. Сома | Хор старших класів капели бандуристок «Дзвіночок» Палацу піонерів і школярів ім. 40-річчя ВЛКСМ м. Львова, диригент | 1987 |
«Вісімнадцята весна» (з кінофільму «Артист із Коханівки») | О. Сандлер, слова М. Сома, обробка | Супровід ЕСО УР: Т, Л. Купрієнко, диригент Р. Бабич | 1989 |
«В парі линуть голуби» | І. Карабиць, слова М. Сома | Супровід ЕСО УР: Т Л. Михайленко, диригент Р. Бабич | 1980 |
«Дівоча лірична» (з кінофільму «Гість з Кубані») | О. Сандлер, слова М. Сома, обробка | А. Шутько, Жіноче вокальне тріо, диригент Р. Бабич, супровід ЕСО УР: Т, С. Петрова, А. Мамченко | 1990 |
«Дівоча лірична» | О. Сандлер, слова , переклад М. Сома | Супровід ЕСО УР: Т, Т. Русова, диригент | 1983 |
«Дума про землю» | В. Верменич, слова М. Сома | Р. Кириченко, О. Павловська ДЗАУНХ ім. Г. Верьовки, диригент Є. Кухарець | 1980 |
Л. Карабута, Буковинський ансамбль пісні і танцю, диригент А. Кушніренко | 1982 | ||
«Думай обо мне» | , слова М. Сома | Л. Гончарова (супровід на гітарі) | 1986 |
«Запрошення на весілля» | І. Карабиць, слова М. Сома | І. Матвієнко, В. Ковальська, М. Миколайчук, О. Зуєв, Концертно-естрадний оркестр УР: Т, диригент Р. Бабич | 1977 |
«З Кавказом говорять зелені Карпати» | В. Верменич, слова М. Сома | Супровід ДЗКБУ, Г. Смирнов, художній керівник Г. Куляба | 1977 |
Хор ім. П. Майбороди УР: Т, В. Вітвиновський, диригент Г. Куляба | 1972 | ||
«Квіти говорять» | М. Скорик, слова М. Сома | Л. Невзгляд, ІА п/к П. Бриля | |
«Київська земля» | , слова М. Сома | Самодіяльний народний хор «Джерело», соло: А. Коренівська, О. Бойко, художній керівник | 1995 |
«Мрія» | О. Сандлер, слова М. Сома | Тріо бандуристок: В. Третьякова, Т. Поліщук, Н. Павленко | |
«Не згасне кохання» | , слова М. Сома | Супровід ЕСО УР: Т, Н. Куделя, диригент Р. Бабич | 1977 |
«Ой, новость» | Українська народна, слова М. Сома | Вокальне тріо: Н. Матвієнко, В. Ковальська, М. Миколайчук | 1980 |
«Пісня про Батьківщину» | Є. Станкович, слова М. Сома | ДЗАУНХ ім. Г. Верьовки, Н. Матвієнко, художній керівник А. Авдієвський, СО УР: Т, диригент | 1984 |
«Святкова урожайна» | А. Авдієвський, слова М. Сома | ДЗАУНХ ім. Г. Верьовки, диригент А. Авдієвський | 1977 |
«Сієм, сієм, посіваєм» | А. Авдієвський, слова М. Сома | ДЗАУНХ ім. Г. Верьовки, диригент А. Авдієвський | 1975 |
ДУНХ ім. Г. Верьовки, диригент А. Авдієвський | 1969 | ||
«Слід на землі» | , слова М. Сома | І. Чайченко, супровід УР: Т, диригент Р. Бабич | 1987 |
Г. Гаркуша, диригент М. Прудченко, супровід ЕСО УР: Т | 1974 | ||
«Сніг біліє» | А. Авдієвський, слова М. Сома | ДЗАУНХ ім. Г. Верьовки, диригент А. Авдієвський | 1971 |
Пісня Андрія (з кінофільму «Артист із Коханівки») | О. Сандлер, слова М. Сома | В. Боков, супровід ЕСО УР: Т, диригент Р. Бабич | 1988 |
«Подаруй мені зорю» | , слова М. Сома | Тріо бандуристок УР: Т, , , | 1998 |
«Польова царівна» | В. Верменич, слова М. Сома | Г. Беглецов, ЕО Київського цирку, диригент | 1968 |
«Про дівчат» (Дідівський заповіт) | В. Конощенко, слова М. Сома | Т. Конощенко, супровід ІА | 1995 |
«У добрий час» | І. Карабиць, слова М. Сома | Тріо бандуристок УР: Т, , , | 1977 |
«Хай пісня скликає друзів» | П. Майборода, слова М. Сома | Великий дитячий хор та СО УР: Т, диригент | 1980 |
«Щедрий вечір» | А. Авдієвський, слова М. Сома | М. Гнатюк, супровід ЕСО УР: Т, диригент Р. Бабич | 1978 |
«Тече Дніпро до моря синього» | О. Сандлер, слова М. Сома | Микола Полудьонний, жіночий вокальний ансамбль, інструментальний ансамбль УР |
Просвітницька діяльність у Спілці письменників України
1958 року Микола Сом долучився до популяризації українського слова в літературних лавах Спілки письменників України. За часів Радянського Союзу він багато подорожував Україною та Радянським Союзом із літературними виступами. Промовисте поетичне слово часто лунало перед трудовими колективами — шахтарями, залізничниками, колгоспниками, представниками найрізноманітніших професій.
Так, наприклад, у 1970-х роках Микола Сом не раз бував у Знам'янці на Кіровоградщині, де його тепло зустрічали працівники локомотивного депо та інші мешканці міста у Палаці культури залізничників.
Поета часто запрошували до шкіл, бібліотек, сільських клубів, робітничих гуртожитків, студентських аудиторій, цехів і ферм. Виступав він навіть у колонії суворого режиму на Донбасі та в жіночій тюрмі у Чернігові — ці оригінальні візити пізніше Сом-гуморист жартівливо описав у своїх придибенціях «У жіночій тюрмі» й «Признали своїм».
Товаришував із Павлом Загребельним, який свого часу запросив Миколу працювати літературним консультантом до Кабінету молодого автора Спілки письменників України.
До просвітницької діяльності часто долучалися товариші Сома: Василь Діденко, Григір Тютюнник, Микола Кагарлицький, Віталій Карпенко, Петро Засенко, Дмитро Онкович, Борис Олійник, Василь Бондар, Іван Сподаренко, Василь Боровий. Також Микола спілкувався з Ганною Черінь, українською поетесою в еміграції, вони протягом багатьох років листувалися. Прибуваючи на Батьківщину із Флориди, її часто вітали у стінах Публічної бібліотеки імені Лесі Українки м. Києва, де Микола організовував для неї літературні зустрічі.
Жанрові експерименти М. Сома
Окрім публіцистики та класичного поетичного слова, Микола Сом експериментував також із такими жанрами, як епітафія та придибенція. Про його творчі результати на цій ниві говорить український літературознавець Юрій Ковалів, автор «Літературознавчої енциклопедії», де зокрема про епітафію пише таке:
![]() | «Цікавий різновид цього жанру, поєднаний з пародією, розвинув М. Сом у своїй збірці «Сто епітафій», | ![]() |
В енциклопедичній статті про гумористичний жанр придибенцію Ю. Ковалів визначає Миколу Сома як літературного першовідкривача:
![]() | «Придибенція — гумористичний жанр, невеликий за обсягом твір, в основу якого покладено реальну подію, | ![]() |
У своїх гострих епітафіях поет-сатирик не раз звертався до відомих діячів культури, політики, красного письменства. «Похоронені» Сомовим пером, а точніше його друкарською машинкою, не лише конкретні особи — Микола Бажан, Микола Вінграновський, Анатолій Дімаров, Віталій Коротич, Микола Сингаївський, Юрій Рибчинський, Павло Мовчан, Євген Дудар, Василь Козаченко, Петро Симоненко, Володимир Матвієнко, Ірина Жиленко, Оксана Забужко, Віктор Кава, Юрій Сердюк, Михайло Шевченко, Юрій Мушкетик, Марія Влад, Микола Рябчук, Володимир Дрозд, Юрій Бедзик, Любов Голота, Мойсей Фішбейн, Ганна Чубач, Олександр Лукашенко, Григорій Сивоконь, Віталій Карпенко, Іван Драч, Михайло Слабошпицький, Леонід Талалай, Микола Луків, Йосип Кобзон, Леонід Кучма, Володимир Якубовський, Всеволод Нестайко, Вадим Крищенко, Василь Герасим'юк, Анатоль Перепадя, Євгенія Кононенко, Леся Мудрак, Ніна Гнатюк і навіть «дідусь» Ленін. Епітафії Сома прозвучали й «Требухівській сільраді», «Поетубезгрошейіслави», «Боягузу із Совєтського Союзу», «Толіку-алкоголіку», «Команді Суркіса», «Великому дзеркалу в Спілці письменників» тощо.
Деякі герої епітафій частенько ображалися на Миколу, та переважно ставилися з гумором, інші ж навіть просили написати й на їхню адресу коротенький літературний твір відомого жанру. Не оминув Микола Сом і своєї персони. Присвятив собі такі рядки:
![]() | «Земний уклін Миколі Сому! Він тут (нарешті!) охолов. | ![]() |
Примітки
- Сом М. Д. Передай кодолу!: Вірші, пісні, жарти, епітафії та придибенції / Передмова О. І. Жолдака. – К.: Укр. письменник, 2007. – С. 158 –
- Сом М. Д. Передай кодолу!: Вірші, пісні, жарти, епітафії та придибенції / Передмова О. І. Жолдака. – К.: Укр. письменник, 2007. – С. 83 –
- Сом М. Д. Хроніка воєнного дитинства: Поезії. / Передмова П. А. Загребельного; Худож. В. М. Євтушенко. — К.: Веселка, 1985. — С. 23
- Сом М. Д. Передай кодолу!: Вірші, пісні, жарти, епітафії та придибенції / Передмова О. І. Жолдака. – К.: Укр. письменник, 2007. – С. 11 –
- Сом М. Д. Вишиванка: Поезії – К.: Молодь, 1964. – С. 40
- Літературознавча енциклопедія: у двох томах. Т.1 / Авт.-уклад. Ю. І. Ковалів. – К.: ВЦ «Академія», 2007. – С. 342 –
- Літературознавча енциклопедія: у двох томах. Т.2 / Авт.-уклад. Ю. І. Ковалів. – К.: ВЦ «Академія», 2007. – С. 270 –
- Сом М. Д. Як я Сталіна хоронив: Придибенції та епітафії – К.: Ярославів вал, 2002. – С. 129 –
Посилання
- Придибенція // Літературознавча енциклопедія : у 2 т. / авт.-уклад. Ю. І. Ковалів. — Київ : ВЦ «Академія», 2007. — Т. 2 : М — Я. — С. 270.
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Сом Микола Данилович |
- http://www.pisni.org.ua/persons/1775.html - Біографія [ 17 травня 2010 у Wayback Machine.]
- http://www.poetryclub.com.ua/metrs.php?id=56&type=biogr - Біографія [ 18 травня 2008 у Wayback Machine.]
- http://ridna.ua/2010/11/ya-voskres-schob-iz-vamy-zhyty/ [ 16 червня 2013 у Wayback Machine.]
- http://gazeta.ua/articles/people-and-things-journal/_quot-ya-bachiv-zhukova-vatutina-j-hruschova-zhukov-matyukavsya-duzhe-quot-10-spo/360267
- http://desnabib.kiev.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=1339&Itemid=483
- Олександр Горобець Co komu do tego? [ 17 березня 2018 у Wayback Machine.]
- https://www.perets.org.ua/Журнал_перець_1985_01/?page=5 [ 21 квітня 2021 у Wayback Machine.]
Література
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .. Словникова частина.
- Письменники Радянської України : біобібліографічний довідник / упоряд.: Олег Килимник, Олександр Петровський. — К. : Радянський письменник, 1970. — 540 с. — С. 406.
- Криниця. Літературна Броварщина. Поезія. Проза. Переклади. К., «Хрещатик», 1994 р. 156 стор.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ukrcenter Primitki Mikola Danilovich SomNarodivsya 5 sichnya 1935 1935 01 05 Trebuhiv Brovarskij rajon Kiyivska oblast Ukrayinska SRR SRSRPomer 27 bereznya 2013 2013 03 27 78 rokiv Kiyiv UkrayinaGromadyanstvo SRSR UkrayinaNacionalnist ukrayinecDiyalnist poet publicist literaturoznavecAlma mater Fakultet zhurnalistiki Kiyivskogo universitetu imeni Tarasa Shevchenka 1957 Mova tvoriv ukrayinskaRoki aktivnosti 1955 2013Zhanr virsh pisnya epitafiyaAvtografNagorodi Orden Svyatogo Arhistratiga Mihayila medal im Grigoriya VashenkaPremiyi im Volodimira Sosyuri im Ostapa Vishni fondu Tarasa Shevchenka im Dmitra Nitchenka im Oleksi GirnikaSajt fajl mykola som signature png 253px Vislovlyuvannya u VikicitatahU Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Som Miko la Dani lovich Som 5 sichnya 1935 19350105 s Trebuhiv Brovarskij rajon Kiyivska oblast 27 bereznya 2013 Kiyiv ukrayinskij poet shistdesyatnik publicist uchitel Chlen Spilki pismennikiv Ukrayini z 1958 roku Laureat premij imeni Volodimira Sosyuri ta Ostapa Vishni za literaturni tvori ta premij fondu Tarasa Shevchenka imeni Dmitra Nitchenka za zhurnalistsku j gromadsku diyalnist ta premiyi Oleksi Girnika Yedinij iz kiyivskih poetiv za vchitelsku pracyu udostoyenij zvannya Vidminnik osviti Ukrayini vidznachenij derzhavnoyu nagorodoyu Zasluzhenij diyach mistectv Ukrayini Za plidnu diyalnist po vidrodzhennyu duhovnosti v Ukrayini j utverdzhennyu Pomisnoyi Ukrayinskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi poet i publicist Mikola Danilovich Som nagorodzhenij Ordenom Svyatogo Arhistratiga Mihayila ZhittyepisRanni roki Mikola Som narodivsya 5 sichnya u seli Trebuhiv Brovarskogo rajonu Kiyivskoyi oblasti u rodini silskogo kovalya Zrostav u bagatoditnij sim yi mav 8 sester i 2 brativ U skladni voyenni ta povoyenni chasi zhivimi zalishilosya 6 cholovik sestri Sofiya Galina Olga Nadiya ta najstarshij brat Grigorij Sim ya zhila v bidnosti 1942 roku koli ridne selo perebuvalo pid nimeckoyu okupaciyeyu Mikola pishov do Trebuhivskoyi silskoyi shkoli 1946 roku Pavlo Tichina yakij buv na toj chas Ministrom osviti podaruvav Mikoli pershu shkilnu formu 1946 roku vnaslidok tyazhkih nedolikovanih poranen otrimanih na fronti ta tuberkulozu legeniv pomiraye batko Mikoli silskij koval Danilo Som Mikoli todi bulo 11 rokiv Cherez rik ne stalo j materi Teper glava sim yi najstarsha sered sester Sofiya 1923 roku narodzhennya v yakoyi na rukah zalishayutsya dvoye najmenshih Mikola i Nadijka Traplyalisya lyudi yaki hotili vsinoviti malechu ale sestra kategorichno vidmovlyalasya vid takih propozicij hoch bulo duzhe vazhko shodenna pracya v kolgospi she j vlasna ditina Diti pidrostali j mogli vzhe dopomagati starshij sestri Mikola pas koriv hodiv na lanku pracyuvati do kolgospu naglyadav za menshoyu sestrichkoyu Nadiyeyu Lyubiv navchatisya bagato chitav dopisuvav do shkilnoyi stinnoyi gazeti postijno hodiv pishki chi yizdiv na velosipedi do rajonnoyi Brovarskoyi biblioteki za knizhkami mriyav pro more Pislya somogo klasu navit mav mozhlivist vstupiti do morskogo uchilisha oskilki todi dityam sirotam robili taki propoziciyi Z Leningrada viklikali starshogo brata shob toj dav zgodu na vstup do morskogo vijskovogo uchilisha Ale vse zh taki prisluhalisya do virishalnogo slova direktora Trebuhivskoyi shkoli yakij poradiv ne vidpravlyati Mikolu do vijskovogo zakladu U shkilni roki pershi virshi poeta ne raz drukuvalisya v rajonnij gazeti Pislya zakinchennya shkoli 1952 roku postalo pitannya pro majbutnyu profesiyu Mikoli Jogo shkilna vchitelka himiyi zavuch Bibik Varvara Fedotivna sho zavzhdi opikuvalasya hlopchikom sirotoyu zauvazhivshi interes Mikoli do virshuvannya ta zahoplennya literaturoyu bukvalno vzyala za ruku simnadcyatirichnogo hlopcya ta povela do Kiyivskogo derzhavnogo universitetu de dopomogla podati zayavu na filologichnij fakultet viddilennya zhurnalistiki piznishe fakultet Vidtodi j rozpochalasya zhurnalistska stezhina Mikoli Soma Studentstvo Populyarnimi na toj chas buli literaturni studiyi do yakih aktivno doluchalosya studentstvo z riznih navchalnih zakladiv Do studentskoyi literaturnoyi studiyi Shevchenkivskogo universitetu chasto zaproshuvali vidomih pismennikiv Pavla Grigorovicha Tichinu Volodimira Mikolajovicha Sosyuru Maksima Tadejovicha Rilskogo Mihajla Panasovicha Stelmaha ta bagatoh inshih shanovanih gostej Starshi tovarishi davali slushni poradi dopomagali opanuvati poetichne slovo na studijnih zanyattyah velisya garyachi diskusiyi obgovorennya Vidviduvav Mikola i literaturnu studiyu pri respublikanskomu vidavnictvi Molod piznishe Veselka yake pevnij chas ocholyuvav Dmitro Bilous Same z takih litstudij virostali majbutni poeti j prozayiki zokrema Tamara Kolomiyec Boris Olijnik Vasil Didenko Mikola Singayivskij Ivan Kushtenko Stanislav Telnyuk Robert Tretyakov Natalya Kashuk Yunna Moric ta bagato inshih molodih talantiv U 1957 roci she navchayuchis v universiteti vidav svoyu pershu knizhku Idu na pobachennya Mikola Som buv sered poetiv shistdesyatnikiv razom iz Vasilem Simonenkom Borisom Olijnikom Ivanom Drachem Mikoloyu Vingranovskim ta in Gazeta Naftovik Borislava pershij zhittyevij i zhurnalistskij dosvid Pislya zakinchennya universitetu Mikola Som povinen buv pracyuvati v odnomu z kiyivskih vidavnictv ta za druzhnoyu poradoyu vikladacha fakultetu zhurnalistiki Matviya Mihajlovicha Shestopala yide do Borislava Tam iz 1957 roku Mikola zajmaye posadu literaturnogo pracivnika v gazeti Naftovik Borislava Rik provedenij na Drogobichchini mav znachnij vpliv na nacionalnu svidomist yunogo poeta Same tam vin znajomitsya i druzhit iz uchasnikami vizvolnih dij organizaciyi ukrayinskih nacionalistiv yakim vdalosya povernutisya zhivimi z gulagivskih taboriv Tudi ukrayinskih patriotiv vidpravlyav na dovgi roki komunistichnij rezhim Oskilki Mikola pracyuvav u viddili partijnogo zhittya jomu ne raz davalisya vkazivki visvitlyuvati podiyi pov yazani z diyalnist OUN u negativnomu svitli Ta zhurnalist pochatkivec kategorichno vidmovlyavsya vikonuvati podibni zavdannya a piznishe govoriv sho nacionalno svidomim vin stav same v Borislavi Cherez rik M Som povernuvsya pracyuvati do Kiyeva Profesijna zrilist poeta U rizni roki Mikola Som pracyuvav zdebilshogo u presi zaviduvav viddilom poeziyi v molodizhnomu zhurnali Zmina piznishe Ranok viddilom hudozhnoyi literaturi i mistectva v gazeti Drug chitacha literaturnoyu chastinoyu Bagato rokiv pracyuvav redaktorom vidavnictva Muzichna Ukrayina tut vin redaguye najkrashi zdobutki ukrayinskih poetiv i kompozitoriv gospodarem literaturnoyi vitalni gazeti Vechirnij Kiyiv literaturnim konsultantom Kabinetu molodogo avtora Spilki pismennikiv Ukrayini ocholyuvav viddil propagandi Vseukrayinskogo tovaristva Prosvita imeni T G Shevchenka Protyagom ostannih rokiv zhittya Mikola Som zaviduvav sektorom populyarizaciyi literaturi Publichnoyi biblioteki imeni Lesi Ukrayinki m Kiyeva Aktivno zajmavsya gromadskoyu robotoyu buv chlenom pravlinnya Kiyivskoyi pismennickoyi organizaciyi ocholyuvav kiyivsku literaturnu studiyu Surma keruvav Brovarskim rajonnim litob yednannyam Z 1995 roku j do ostannih rokiv zhittya golova vikonavchogo sekretariatu Kiyivskogo viddilennya Kongresu ukrayinskoyi inteligenciyi Rodina poetaProtyagom pivstolittya najridnishim pobratimom odnodumcem virnim tovarishem i najkrashim drugom dlya Mikoli Soma bula jogo druzhina Nina Ivanivna Som divoche prizvishe Golonenko rodom iz Chernigivshini smt Kozelec Yunu pershokursnicyu Mikola zustriv u Shevchenkovomu universiteti na tretomu kursi navchannya Nina takozh navchalasya na fakulteti zhurnalistiki Pislya zakinchennya universitetu obrala za profesiyu redaktorsku spravu ponad 37 rokiv svogo zhittya pracyuvala redaktorom u kiyivskih vidavnictvah Pobralisya Mikola z Ninoyu 1959 roku koli poet povernuvsya pislya roku zhurnalistskoyi praci v gazeti Naftovik Borislava 1960 roku v rodini Somiv na svit z yavlyayetsya donechka Oksana yedina ditina u sim yi Sered prisvyachenih druzhini poetichnih tvoriv virsh Virna druzhina moya yakij ukrayinskij kompozitor Oleksandr Levickij poklav na chudovu lirichnu melodiyu Minayut lita za litami Mi sluhayem spiv solov ya Lyubov ne stariye i mi ne stariyemo Virna druzhino moya Ciluyutsya hvili na mori Kolishutsya mrijno gayi Naviki u dushu moyu zadivilisya Ochi tvoyi Mikola Som i vchitelyuvannyaVazhlivoyu vihoyu svoyeyi prosvitnickoyi diyalnosti Mikola Som zavzhdi vvazhav vchitelyuvannya Ponad desyat rokiv z 1990 roku palko ta z velikim zadovolennyam vikladav ukrayinsku movu ta literaturu zhurnalistiku poetiku ta ritoriku v ridnij Trebuhivskij silskij shkoli za svoyeyu individualnoyu navchalnoyu programoyu a takozh u kiyivskih shkolah 283 ta 298 Zgodom Mikola Som za zaproshennyam rajonnogo viddilu osviti ci zh uroki viv u shkolah usogo Brovarskogo rajonu Bagato urokiv provodilosya v stolichnomu Budinku vchitelya v Ukrayinskomu fondi kulturi v Publichnij biblioteci imeni Lesi Ukrayinki dlya doroslih mista Kiyeva de pracyuvav na posadi zaviduvacha sektoru organizacijno masovoyi roboti z 2003 po 2013 rr v Spilkah pismennikiv i kompozitoriv Ukrayini Ne raz svitlij obraz shkoli ta shkolyariv postavav u poetichnih tvorah pismennika Pitayut znov chogo se ya movchu Chom ne krichu koli krichit kaminnya Sho ya skazhu svoyemu chitachu Mij dorogij Ta ya zh ditej uchu Skladat slova najvishogo uminnya Zavdyaki Mikoli Somu diti silskih shkil znajomilisya z narodnimi artistami Ukrayini pismennikami gromadskimi diyachami zhurnalistami hudozhnikami Sered nih bulo bagato Mikolinih druziv Boris Olijnik Anatolij Palamarenko Mihajlo Slaboshpickij Bernardino Korea Pavlo Movchan Ganna Chubach Petro Tronko Volodimir Kulish Valentina Davidenko Oleksandr Ivahnenko onuk Ivana Franka Viktor Baranov Neonila Kryukova ta bagato inshih Tvorcha spadshinaPersha knizhka virshiv Mikoli Soma Jdu na pobachennya vidrukuvana vidavnictvom Molod 1957 roku piznishe 1975 roku u Moskvi z yavilasya v perekladi rosijskoyu movoyu U riznih vidavnictvah Ukrayini drukuyutsya knizhki poeta Viknami do soncya Radyanskij pismennik 1960 r Mriya Molod 1964 r Duma nad vognem Molod 1968 r Stezhka do okeanu Radyanskij pismennik 1973 r Idu na svidanie Sovetskij pisatel 1975 r B yu cholom Molod 1978 r Tovaristvo Dnipro 1979 r Mriya knizhka pisen Muzichna Ukrayina 1979 r Pro Mikolu Soma govorili i pisali pismenniki artisti j kompozitori sered yakih Ivan Semenovich Kozlovskij Pavlo Grigorovich Tichina Maksim Tadejovich Rilskij Volodimir Mikolajovich Sosyura Oles Terentijovich Gonchar Platon Ilarionovich Majboroda Pavlo Arhipovich Zagrebelnij 1980 roku pid grifom vidavnictva Molod na svit z yavlyayetsya vidannya Prisvyati i poslannya yake bulo nazvano najkrashoyu poetichnoyu knizhkoyu 1983 roku Same za neyi poet udostoyenij literaturnoyi premiyi imeni Volodimira Sosyuri Trohi zgodom 1985 roku vihodit ishe odna klyuchova u zhitti Mikoli Soma poetichna zbirka Hronika voyennogo ditinstva Malij Mikolka bachiv Zhukova Vatutina Hrushova bo zhiv po susidstvu zi Shtabom Pershogo ukrayinskogo frontu u veresni zhovtni 1943 roku Z dzvinici trebuhivskoyi cerkvi razom iz Oleksandrom Dovzhenkom bachiv yak goriv Kiyiv Hronika voyennogo ditinstva ce vijna pobachena ochima ditini Chuni moyi chuni Zvidki vi privezeni Zvidki vi privezeni Drotom pidperezani Na moyih nogah Drit uyivsya v nogi Bo nemaye valyanciv Bo nemaye valyanciv Haj voni provalyatsya De ya yih vizmu Holodno i strashno Jdu selom yak pustkoyu Jdu selom yak pustkoyu Sestrinoyu hustkoyu Golovu zapnuv A slidi za mnoyu Nibi htos mashinoyu Nibi htos mashinoyu Za selom dolinoyu Po snigu stribav Otaki to chuni Nosheni ponosheni Snigom zaporosheni Ta slizmi orosheni Pershimi slizmi Ya shukayu batka Holodno ya shlopayu Golodno ya shlopayu Jshla vijna Yevropoyu Chuni tezh ishli Za zbirku Hronika voyennogo ditinstva kerivnictvo Spilki pismennikiv Ukrayini visuvalo Soma na zdobuttya visokoyi Shevchenkivskoyi premiyi Ta zdijsnitisya cij literaturnij podiyi tak i ne sudilosya zavadila Mikoli Somu jogo bezpartijnist yaka kategorichno zasudzhuvalasya todishnim komunistichnim rezhimom Dali narodzhuyutsya taki poetichni j prozovi knizhki pismennika yak Moyeyi radosti sloza Ukrayinskij pismennik 1990 r Sto epitafij Vechirnij Kiyiv 1998 r Yak ya Stalina horoniv Yaroslaviv val 2002 r Z matir yu na samoti Smoloskip 2005 r persha v Ukrayini knizhka pro slavetnogo poeta Vasilya Simonenka 2007 roku vidavnictvo Ukrayinskij pismennik daye zhittya novij zbirci tvoriv ukrayinskogo poeta Peredaj kodolu do yakoyi uvijshli lirichni gumoristichni ta satirichni virshi i prozovi pridibenciyi z poperednih vidan a takozh novi tvori napisani protyagom riznih rokiv Teple slovo v peredmovi do ciyeyi knizhki napisav poet frontovik laureat Literaturnoyi premiyi imeni Ostapa Vishni Oles Zholdak Ya znayu yak ce vazhko poyednati tragichne j komichne Tut odin krok do bezodni do provallya Treba dobre znati i yestvo lyudini i prirodu smihu Lish smilivi chisti j chesni lyudi mozhut golosno smiyatisya Bo smih ce svoboda povne rozkripachennya dushi Tilki tak ya sprijmayu tvorchu maneru poetichnogo pisma Mikoli Soma A dlya togo shob dosyagti rozkutoyi zuhvaloyi usmishki ta nasmishki vin bere za osnovu ritmichnij malyunok ukrayinskoyi narodnoyi pisni ta dumi same dumi sebto vin chasto rozhituye tradicijne silabo tonichne virshuvannya A v svoyih syuzhetnih virshah spoviduye hudozhni principi svoyih literaturnih vchiteliv i poperednikiv rannogo Sosyuru j piznogo Malishka liriku Yesenina j satiru Beranzhe ta Bernsa U cej zhe chas Mikola Som pracyuye nad vporyadkuvannyam knizhki Platon Majboroda milij spomin na serci sobi pov yazhi do 90 richchya iz dnya narodzhennya kompozitora Tozh zgodom u 2008 roci v kiyivskomu vidavnictvi Krinicya vihodit drukom naukovo populyarne vidannya pro zhittya i tvorchist vidatnoyi postati ukrayinskogo muzichnogo mistectva z dobirkoyu avtorskih pisen Znachnu pidtrimku u stvorenni vidannya nadala druzhina kompozitora Tetyana Vasilivna Majboroda Pisnya u zhitti ukrayinskogo poetaUkrayinska narodna pisnya zavzhdi mala osoblive misce u dumkah i serci Mikoli Soma Same yij vin prisvyativ ryadki odniyeyi zi svoyih poezij urivok Ti vsya v meni vid sonechka do gromu Vid kriku oj do nizhnogo lyublyu Do tebe ya vertayus yak dodomu Koli zabudu shos chi zagublyu Zhivi v meni Ti spiv svyatij Tarasa Ti Gonti klich Nechayevi mechi Projdeshnih dniv prijdeshnih dniv okrasa Zhivi v meni pri sonci i svichi Na yasni zori i na tihi vodi Vivod mene uchitelko moya Tvij kozhnij zaspiv zaklik do svobodi A kozhnij prispiv serce solov ya Ponad 100 pisen stvoreno kompozitorami na slova Mikoli Soma Oskar Sandler Oleksandr Bilash Volodimir Vermenich Platon Majboroda napisali muziku na jogo poetichni tvori Mikola Som avtor bagatoh pisen dlya ukrayinskoyi estradi telebachennya baletu na lodu ta cirku kinofilmiv Koli pochinayetsya yunist 1959 Hlopchiki 1959 Chornomorochka 1959 Artist iz Kohanivki 1961 Yihali mi yihali 1962 Misyac traven 1965 Rim 17 1972 Abituriyentka 1973 Na beregah Desni Sered jogo populyarnih pisen Bez vitru ne rodit zhito Mriya Vishivanka ta Plive Dnipro do morya sinogo iz muzikoyu O Sandlera Polova carivna ta Duma pro zemlyu na melodiyi V Vermenicha Virna druzhina moya muzika O Levickogo ta nizhna koliskova Ruchenki nizhenki yaka protyagom 24 rokiv lunala v efiri teleprogrami Na dobranich diti j kozhnogo vechora provodzhala do snu ukrayinsku malechu za sho potrapila do knigi rekordiv Ginnesa Jogo pisni vikonuvali Rayisa Kirichenko Ivan Kozlovskij Oleksandr Taranec Nina Matviyenko Yurij Gulyayev Nacionalnij akademichnij narodnij hor Ukrayini im Verovki ta in Pisni na slova Mikoli Soma sho uvijshli do Zolotogo fondu ukrayinskogo radio Nazva Avtori Vikonavci Rik Berezhi kosu slova M Soma Folklornij ansambl Nezabudka m Kodima Odeska obl 1988 Vishivanka O Sandler slova M Soma Trio banduristok UR T A Shutko S Petrova A Mamchenko 1979 Vechornici zoryanici O Sandler pereklad D Fedorshak slova M Soma Hor starshih klasiv kapeli banduristok Dzvinochok Palacu pioneriv i shkolyariv im 40 richchya VLKSM m Lvova dirigent 1987 Visimnadcyata vesna z kinofilmu Artist iz Kohanivki O Sandler slova M Soma obrobka Suprovid ESO UR T L Kupriyenko dirigent R Babich 1989 V pari linut golubi I Karabic slova M Soma Suprovid ESO UR T L Mihajlenko dirigent R Babich 1980 Divocha lirichna z kinofilmu Gist z Kubani O Sandler slova M Soma obrobka A Shutko Zhinoche vokalne trio dirigent R Babich suprovid ESO UR T S Petrova A Mamchenko 1990 Divocha lirichna O Sandler slova pereklad M Soma Suprovid ESO UR T T Rusova dirigent 1983 Duma pro zemlyu V Vermenich slova M Soma R Kirichenko O Pavlovska DZAUNH im G Verovki dirigent Ye Kuharec 1980 L Karabuta Bukovinskij ansambl pisni i tancyu dirigent A Kushnirenko 1982 Dumaj obo mne slova M Soma L Goncharova suprovid na gitari 1986 Zaproshennya na vesillya I Karabic slova M Soma I Matviyenko V Kovalska M Mikolajchuk O Zuyev Koncertno estradnij orkestr UR T dirigent R Babich 1977 Z Kavkazom govoryat zeleni Karpati V Vermenich slova M Soma Suprovid DZKBU G Smirnov hudozhnij kerivnik G Kulyaba 1977 Hor im P Majborodi UR T V Vitvinovskij dirigent G Kulyaba 1972 Kviti govoryat M Skorik slova M Soma L Nevzglyad IA p k P Brilya Kiyivska zemlya slova M Soma Samodiyalnij narodnij hor Dzherelo solo A Korenivska O Bojko hudozhnij kerivnik 1995 Mriya O Sandler slova M Soma Trio banduristok V Tretyakova T Polishuk N Pavlenko Ne zgasne kohannya slova M Soma Suprovid ESO UR T N Kudelya dirigent R Babich 1977 Oj novost Ukrayinska narodna slova M Soma Vokalne trio N Matviyenko V Kovalska M Mikolajchuk 1980 Pisnya pro Batkivshinu Ye Stankovich slova M Soma DZAUNH im G Verovki N Matviyenko hudozhnij kerivnik A Avdiyevskij SO UR T dirigent 1984 Svyatkova urozhajna A Avdiyevskij slova M Soma DZAUNH im G Verovki dirigent A Avdiyevskij 1977 Siyem siyem posivayem A Avdiyevskij slova M Soma DZAUNH im G Verovki dirigent A Avdiyevskij 1975 DUNH im G Verovki dirigent A Avdiyevskij 1969 Slid na zemli slova M Soma I Chajchenko suprovid UR T dirigent R Babich 1987 G Garkusha dirigent M Prudchenko suprovid ESO UR T 1974 Snig biliye A Avdiyevskij slova M Soma DZAUNH im G Verovki dirigent A Avdiyevskij 1971 Pisnya Andriya z kinofilmu Artist iz Kohanivki O Sandler slova M Soma V Bokov suprovid ESO UR T dirigent R Babich 1988 Podaruj meni zoryu slova M Soma Trio banduristok UR T 1998 Polova carivna V Vermenich slova M Soma G Beglecov EO Kiyivskogo cirku dirigent 1968 Pro divchat Didivskij zapovit V Konoshenko slova M Soma T Konoshenko suprovid IA 1995 U dobrij chas I Karabic slova M Soma Trio banduristok UR T 1977 Haj pisnya sklikaye druziv P Majboroda slova M Soma Velikij dityachij hor ta SO UR T dirigent 1980 Shedrij vechir A Avdiyevskij slova M Soma M Gnatyuk suprovid ESO UR T dirigent R Babich 1978 Teche Dnipro do morya sinogo O Sandler slova M Soma Mikola Poludonnij zhinochij vokalnij ansambl instrumentalnij ansambl URProsvitnicka diyalnist u Spilci pismennikiv Ukrayini1958 roku Mikola Som doluchivsya do populyarizaciyi ukrayinskogo slova v literaturnih lavah Spilki pismennikiv Ukrayini Za chasiv Radyanskogo Soyuzu vin bagato podorozhuvav Ukrayinoyu ta Radyanskim Soyuzom iz literaturnimi vistupami Promoviste poetichne slovo chasto lunalo pered trudovimi kolektivami shahtaryami zaliznichnikami kolgospnikami predstavnikami najriznomanitnishih profesij Tak napriklad u 1970 h rokah Mikola Som ne raz buvav u Znam yanci na Kirovogradshini de jogo teplo zustrichali pracivniki lokomotivnogo depo ta inshi meshkanci mista u Palaci kulturi zaliznichnikiv Poeta chasto zaproshuvali do shkil bibliotek silskih klubiv robitnichih gurtozhitkiv studentskih auditorij cehiv i ferm Vistupav vin navit u koloniyi suvorogo rezhimu na Donbasi ta v zhinochij tyurmi u Chernigovi ci originalni viziti piznishe Som gumorist zhartivlivo opisav u svoyih pridibenciyah U zhinochij tyurmi j Priznali svoyim Tovarishuvav iz Pavlom Zagrebelnim yakij svogo chasu zaprosiv Mikolu pracyuvati literaturnim konsultantom do Kabinetu molodogo avtora Spilki pismennikiv Ukrayini Do prosvitnickoyi diyalnosti chasto doluchalisya tovarishi Soma Vasil Didenko Grigir Tyutyunnik Mikola Kagarlickij Vitalij Karpenko Petro Zasenko Dmitro Onkovich Boris Olijnik Vasil Bondar Ivan Spodarenko Vasil Borovij Takozh Mikola spilkuvavsya z Gannoyu Cherin ukrayinskoyu poetesoyu v emigraciyi voni protyagom bagatoh rokiv listuvalisya Pribuvayuchi na Batkivshinu iz Floridi yiyi chasto vitali u stinah Publichnoyi biblioteki imeni Lesi Ukrayinki m Kiyeva de Mikola organizovuvav dlya neyi literaturni zustrichi Zhanrovi eksperimenti M SomaOkrim publicistiki ta klasichnogo poetichnogo slova Mikola Som eksperimentuvav takozh iz takimi zhanrami yak epitafiya ta pridibenciya Pro jogo tvorchi rezultati na cij nivi govorit ukrayinskij literaturoznavec Yurij Kovaliv avtor Literaturoznavchoyi enciklopediyi de zokrema pro epitafiyu pishe take Cikavij riznovid cogo zhanru poyednanij z parodiyeyu rozvinuv M Som u svoyij zbirci Sto epitafij pereadresovuyuchi yiyi doshkulni teksti zhivim V enciklopedichnij statti pro gumoristichnij zhanr pridibenciyu Yu Kovaliv viznachaye Mikolu Soma yak literaturnogo pershovidkrivacha Pridibenciya gumoristichnij zhanr nevelikij za obsyagom tvir v osnovu yakogo pokladeno realnu podiyu kurjoznij vipadok iz suspilnogo chi literaturnogo zhittya anekdot zhart zaprovadzhenij M Somom U svoyih gostrih epitafiyah poet satirik ne raz zvertavsya do vidomih diyachiv kulturi politiki krasnogo pismenstva Pohoroneni Somovim perom a tochnishe jogo drukarskoyu mashinkoyu ne lishe konkretni osobi Mikola Bazhan Mikola Vingranovskij Anatolij Dimarov Vitalij Korotich Mikola Singayivskij Yurij Ribchinskij Pavlo Movchan Yevgen Dudar Vasil Kozachenko Petro Simonenko Volodimir Matviyenko Irina Zhilenko Oksana Zabuzhko Viktor Kava Yurij Serdyuk Mihajlo Shevchenko Yurij Mushketik Mariya Vlad Mikola Ryabchuk Volodimir Drozd Yurij Bedzik Lyubov Golota Mojsej Fishbejn Ganna Chubach Oleksandr Lukashenko Grigorij Sivokon Vitalij Karpenko Ivan Drach Mihajlo Slaboshpickij Leonid Talalaj Mikola Lukiv Josip Kobzon Leonid Kuchma Volodimir Yakubovskij Vsevolod Nestajko Vadim Krishenko Vasil Gerasim yuk Anatol Perepadya Yevgeniya Kononenko Lesya Mudrak Nina Gnatyuk i navit didus Lenin Epitafiyi Soma prozvuchali j Trebuhivskij silradi Poetubezgroshejislavi Boyaguzu iz Sovyetskogo Soyuzu Toliku alkogoliku Komandi Surkisa Velikomu dzerkalu v Spilci pismennikiv tosho Deyaki geroyi epitafij chastenko obrazhalisya na Mikolu ta perevazhno stavilisya z gumorom inshi zh navit prosili napisati j na yihnyu adresu korotenkij literaturnij tvir vidomogo zhanru Ne ominuv Mikola Som i svoyeyi personi Prisvyativ sobi taki ryadki Zemnij uklin Mikoli Somu Vin tut nareshti oholov Tozh ne vteche teper iz domu Poet uchitel ribolov PrimitkiSom M D Peredaj kodolu Virshi pisni zharti epitafiyi ta pridibenciyi Peredmova O I Zholdaka K Ukr pismennik 2007 S 158 ISBN 966 579 209 1 Som M D Peredaj kodolu Virshi pisni zharti epitafiyi ta pridibenciyi Peredmova O I Zholdaka K Ukr pismennik 2007 S 83 ISBN 966 579 209 1 Som M D Hronika voyennogo ditinstva Poeziyi Peredmova P A Zagrebelnogo Hudozh V M Yevtushenko K Veselka 1985 S 23 Som M D Peredaj kodolu Virshi pisni zharti epitafiyi ta pridibenciyi Peredmova O I Zholdaka K Ukr pismennik 2007 S 11 ISBN 966 579 209 1 Som M D Vishivanka Poeziyi K Molod 1964 S 40 Literaturoznavcha enciklopediya u dvoh tomah T 1 Avt uklad Yu I Kovaliv K VC Akademiya 2007 S 342 ISBN 978 966 580 233 4 Literaturoznavcha enciklopediya u dvoh tomah T 2 Avt uklad Yu I Kovaliv K VC Akademiya 2007 S 270 ISBN 978 966 580 234 1 Som M D Yak ya Stalina horoniv Pridibenciyi ta epitafiyi K Yaroslaviv val 2002 S 129 ISBN 966 8135 00 8PosilannyaPridibenciya Literaturoznavcha enciklopediya u 2 t avt uklad Yu I Kovaliv Kiyiv VC Akademiya 2007 T 2 M Ya S 270 Vikicitati mistyat vislovlyuvannya vid abo pro Som Mikola Danilovich http www pisni org ua persons 1775 html Biografiya 17 travnya 2010 u Wayback Machine http www poetryclub com ua metrs php id 56 amp type biogr Biografiya 18 travnya 2008 u Wayback Machine http ridna ua 2010 11 ya voskres schob iz vamy zhyty 16 chervnya 2013 u Wayback Machine http gazeta ua articles people and things journal quot ya bachiv zhukova vatutina j hruschova zhukov matyukavsya duzhe quot 10 spo 360267 http desnabib kiev ua index php option com content amp view article amp id 1339 amp Itemid 483 Oleksandr Gorobec Co komu do tego 17 bereznya 2018 u Wayback Machine https www perets org ua Zhurnal perec 1985 01 page 5 21 kvitnya 2021 u Wayback Machine LiteraturaEnciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Slovnikova chastina Pismenniki Radyanskoyi Ukrayini biobibliografichnij dovidnik uporyad Oleg Kilimnik Oleksandr Petrovskij K Radyanskij pismennik 1970 540 s S 406 Krinicya Literaturna Brovarshina Poeziya Proza Perekladi K Hreshatik 1994 r 156 stor