Північні хрестові походи (інша назва Балтійські хрестові походи) — це серія військових кампаній католицьких держав і лицарських орденів проти язичницьких фінських, західнослов'янських і балтійських племен з метою підкорення та навернення цих народів до католицтва, завоювання та колонізації їхніх земель для створення нових феодальних держав або розширення вже існуючих.
Північні хрестові походи | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Хрестові походи | |||||||
![]() Розподіл язичницьких земель між католицькими державами. (XIII ст.) | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
Християни: | Язичники: |
Початком Північних хрестових походів вважається заклик Папи Целестина III в 1195 році. Проте заклики до проведення хрестового походу на балтських язичників звучали раніше, наприклад, у буллі Папи Олександра III , виданої у 1171 або 1172 р.
Останньою хвилею експансії хрестоносців вважається Велика війна 1409–1411 років. Об'єднане військо Польського Королівства і Великого князівства Литовського остаточно зупинило наступ німецьких лицарів, завдавши їм нищівної поразки у Грюнвальдській битві 1410 року.
Інколи хрестовими походами у літературі та кінематографі називають військові кампанії шведських та німецьких лицарів проти православних Галицько-Волинського князівства та Новгородської республіки. Далеко не всі воєнні операції Північних хрестових походів вважалися хрестовими походами в Середніх віках, деякі з них були названі хрестовими походами тільки в XIX столітті національними істориками на хвилі націонал-романтизму.
Причини і передумови конфліктів
Північні хрестові походи зумовили початок військових походів християнських правителів на територію сучасної Естонії, Фінляндії, Латвії, Литви та Польщі. Корінне язичницьке населення, зазнавало примусового навернення до християнства. Провідну роль в походах зіграли військово-релігійні ордени, хоча вони були не єдиною силою, що брала участь у війнах з язичниками. Окрім лицарів вигоду від хрестових походів отримало німецьке купецтво і духовенство.
Німецькі купці вели торгівлю у Балтиці з початку XII століття. Спочатку торговельний шлях з північної Німеччини проходив через острів Готланд до Фінської затоки і закінчувався у Новгороді. Проте згодом європейське купецтво почало спроби проникнути на ринки тих територій, що зараз належать країнам Балтії. Для німців було вигідно заснувати декілька торговельних факторій, зокрема, у гирлі річки Західна Двіна. Через ці торговельні пункти вони могли забезпечувати торгівлю хутром, медом і шкірою з місцевими племенами. Проте німецькі торговці не були достатньо захищені під час торговельних місій, бо місцеві язичники по-іншому розуміли процес торгівлі та статус приватного майна. Тому процес встановлення торговельних зв'язків супроводжувався місіонерською діяльністю. Однак місіонерська діяльність проходила зі складнощами, місцеві неохоче приймали християнство, а якщо і приймали, то це було скоріше формальністю. Така ситуація призвела до активізації діяльності католицького духовенства у справі християнізації північних земель, що з рештою було схвалено Папою Целестином III у 1195 році.
Причиною зацікавленості католицьких правителів у хрестових походах на півночі Європи був незбалансований розподіл прибутків від торгівлі на Балтиці, в тому числі це стосувалося торгівлі рабами. Це зумовило незвичний характер конкуренції між державами у регіоні, який полягав у тактиці коротких рейдів на території держав, що знаходилися на узбережжі Балтійського моря. Наприклад, у 1140-х років ободрити, які більше за всіх використовували цю тактику, вторгнулися до Ютландії і грабували данські території, або Королівство Польське, яке здійснювало походи на ободритів на початку XII століття. Згодом такі короткі військові операції, направлені на забезпечення економічних інтересів еліт перетворилися на більш масштабні хрестові походи на язичників.
Народи, що були цілями вторгнень під час проведення Північних хрестових походів, це:
- Полабські і поморські слов'яни, що жили між річками Ельбою та Одером (у походах брали участь дани та німецькі князі, починаючи з Вендського хрестового походу 1147 року). Причина, чому підкорення цих племен було одним із пріоритетних напрямків — це конкуренція за торгівлю на Балтиці між слов'янами з одного боку та німецькими князями і Данією з іншого.
- Фінські народи зазнавали нападів з боку шведів в 1150-х роках, у 1249 та 1293 роках., данів в 1191 і 1202 роках.; християнізація в цих районах почалася раніше. Регіони на півдні Фінляндії також були зв'язані з торгівлею на Балтиці і в XII ст. вступили у більш тісний політичний і економічний контакт зі Швецією.
- Ліви, латгали, та ести зазнали вторгнень від німців та данів у 1193–1227 роках. Економічний інтерес німецького купецтва полягав у розширенні своєї присутності у Прибалтиці за рахунок заснування нових міст і католицьких общин у басейні річки Західна Двіна.
- Прусси, які були підкорені протягом майже століття починаючи з 1230 року.
- Литовські племена жемайтів і аукштайтів, які чинили особливо запеклий опір хрестоносцям і спромоглися зберегти свою незалежність.
Основні напрямки експансії
Вендський хрестовий похід
Німці здійснювали спроби підкорити полабських слов'ян протягом декількох століть, ще з часів династії Каролінгів. Ці спроби не припинялися за часів Східнофранкського королівства і Священної Римської Імперії. Однак походи імператорів з метою християнізувати слов'ян і включити їх землі до складу імперії мали короткострокові наслідки. Полабські слов'яни залишалися де-факто язичниками, на рубежі XI - XII століть вони навіть частково відтіснили німців на захід. Імперське духовенство також здійснювало мирні спроби навернути слов'ян у католицтво, але і це в них не виходило. Одночасно з початком другого хрестового походу у Франкфурті у 1147 р. був проведений Рейхстаг, на якому саксонська знать домоглася дозволу розпочати власний хрестовий похід на найближчих язичників. Саксонці і Дани уклали союз проти слов'янського вождя Ніклота, дві саксонські армії і два данські флоти вирушили на слов'ян. Герцог Саксонії Генріх Лев взяв в облогу місто Добін, інша армія взяла в облогу місто Деммін. І хоча Ніклоту вдалося розсіяти данські армії, він був вимушений укласти мир, і разом зі своїми дружинниками прийняти християнство. Окрім цього, князь Ніклот став фактично васалом і данником Саксонського герцога. Католицьке духовенство сприйняло цю війну як поразку, хоча німецька знать, очевидно, здобула для себе вигоду.
В цілому, результат першого Північного хрестового походу можна охарактеризувати як неповну перемогу, але саме з цієї події почався поступовий процес остаточного підкорення поморських слов'ян.
Наступні походи на поморян відбулися вже без санкції Папи Римського. Король Данії Вальдемар Великий здійснив морський похід на них у 1159 році, а вже у 1160 разом з Генріхом Левом вони знову захопили Померанію, вбили князя Ніклота і розділили його землі. Протягом наступних десятиліть землі Поморських і Полабських слов'ян були християнізовані і колонізовані німцями.
Велику роль у колонізації слов'янських земель зіграв Бранденбурзький маркграф Альберт Ведмідь, його нащадки — маркграфи Бранденбурга з династії Асканії, а також католицька церква.
Шведські хрестові походи
У ХІІ столітті південна Фінляндія та Карелія була залучена до торгівлі на Балтійському морі. Існує багато свідчень про тісні зв’язки між південними прибережними регіонами Фінляндії та західним узбережжям Швеції, Фінська затока слугувала одним із торговельних шляхів між Новгородом та Скандинавією. Цей шлях став навіть більш значущим після того, як на початку ХІІІ століття Орден мечоносців заснував місто Рига у гирлі річки Західна Двіна, таким чином монополізувавши торгівлю у Прибалтиці. Докази присутності шведів у Фінляндії у ХІ–ХІІ ст. є малочисельними. У "Флорентійському документі", написаному приблизно 1120 року, Фінляндія та Гестія (мається на увазі Естонія) названі як території, на яких діють шведські місіонери. У листі від 1171 року. Папа Олександр III закликав шведів встановити постійну присутність у Південній Фінляндії та згадує, що на той момент вже були спроби здійснити експедиції до регіону, але місцеве населення неохоче приймало християнство.
Про початок християнізації Фінляндії достовірних даних з писемних джерел небагато. За легендою, король Швеції Ерік IX (1156–1160 рр.) здійснив Перший хрестовий похід на Фінляндію. Ці свідчення співпадають з тим фактом, що саме в цей час почалося поступове включення фіно-угорських племен в сферу впливу Швеції. Про другий хрестовий похід відомо з римованої Хроніки Еріка, що написана на початку XIV століття. В хроніці не надається дат, але скоріше за все, похід відбувся у 1238–1250 роках, після чого південна Фінляндія підкорилася Швеції.
Третій похід відбувся у 1293 році. у Карелію. Скоріше за все, він був спровокований нападами фінів на шведські і новгородські поселення. У 1293 році шведи здійснили експедицію у Карелію, закріпилися у тому регіоні і заснували фортецю Виборг.
«Хрестові походи» шведів у Фінляндію були скоріше невеликими експедиціями з метою підкорити периферійний регіон, що знаходився на північ від торговельних шляхів з Новгородом. Місцеві племена були християнізовані, були засновані поселення шведських колоністів.
Лівонський хрестовий похід
Територія Лівонії до хрестових походів була заселена племенами естів і балтів. Західна Двіна була важливим транспортним і торговельним пунктом, при цьому багато з місцевих племен економічно були пов'язані з князівствами північної русі, а деякі з місцевих племен платили данину Русі.
Після християнізації західних слов'ян за ініціативою архієпископа Бременського Хартвіга II Папа Іннокентій III схвалив проведення хрестового походу у північну Балтію. В 1198 році Єпископ Альберт з 500 лицарями висадився біля гирла Західної Двіни. В 1202 році був заснований Орден мечоносців. Він складався в основному з північнонімецької знаті і багатих торговців, тож у них був явний економічний інтерес у цьому регіоні. Незважаючи на мирні спроби християнізувати місцеві племена, лицарі вважали, що єдиний гарантований спосіб замирити місцеве населення — це змусити їх підкоритися і прийняти християнство. У 1198-1209 роках відбулася низка походів проти лівів і латгалів, що проживали на берегах Західної Двіни. У 1209–1218 роках лицарі розділили землі естів на півночі з Данським королем Вальдемаром. Були засновані численні укріплені населені пункти, такі як Рига і Кірхольм. Незважаючи на декілька повстань, у XIII–XIV століттях територія християнського регіону Лівонія була остаточно сформована.
Скоріше за все, саме економічні інтереси переважали у мотивах християн щодо колонізації басейну р. Західна Двіна.
Прусський хрестовий похід
Спроби здійснити експансію у Пруссію відбувалися з боку польських лицарів, які здійснювали походи на північ від Мазовії, займали землі прусів і споруджували укріплення для захисту проти них. Зіткнення польських феодалів і прусських феодалів тривали протягом всього XII століття.
26 жовтня 1206 року Папа Іннокентій III видав буллу про християнізацію пруссів. Це стало приводом для спроби короля Данії Вальдемара I вторгнутися у Пруссію, проте похід закінчився безрезультатно. Одразу після цього активізувалося польське духовенство, заснувавши у 1212 році у Пруссії перший монастир. Почалися спроби мирної християнізації, які тільки загострили протистояння між прусськими племенами і християнами, прусси почали здійснювати більше грабіжницьких походів у прикордонні землі Польщі. З рештою, князь Конрад Мазовецький запросив Тевтонський орден у Пруссію задля замирення язичників. У 1228 році в Добжині польські лицарі заснували військово-релігійний орден, проте він не зіграв у подальших подіях великої ролі. У 1229 році Конрад Мазовецький передав Хелмінську землю Тевтонському ордену на 20 років. У 1230 році. Папа Григорій IX схвалив діяльність Тевтонського ордену у Пруссії. В 1233 році хрестоносці здобули першу перемогу і почали відтісняти пруссів. Були засновані нові замки з метою закріпитися в регіоні. У 1260 році відбулося велике повстання місцевого населення. У 1273 році очільник повстання Геркус Манто був вбитий, а у 1283 році Пруссія була повністю підкорена Тевтонським орденом.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemsxTDFSbGRYUnZibWxqWDA5eVpHVnlYekV5TmpBdWNHNW5Mekl5TUhCNExWUmxkWFJ2Ym1salgwOXlaR1Z5WHpFeU5qQXVjRzVuLnBuZw==.png)
Християнізація Пруссії мала і політичне значення. Папа Римський призначив Альберта Суербеєра Архієпископом Пруссії. При цьому поляки намагалися самостійно здійснювати християнізацію прусів, роблячи таким чином конкуренцію німецькому духовенству і не даючи можливості тевтонським лицарям здобути занадто багато впливу в регіоні.
Роль лицарських орденів у хрестових походах в Прибалтиці
З самого початку Тевтонський орден з'явився 1199 року як братство при госпіталі у Палестині, в 1211 році братів ордену запросили тевтонських лицарів для охорони прикордонних земель Угорщини від половців. У 1225 році орден втратив землі в Угорщині, через те що король Ендре боявся посилення ордену. Після цього князь Конрад Мазовецький запросив їх у Прусію, де вони протягом 40 років зайняли чималу територію і утворили власну державу. До ордену могли приєднатися і представники знаті, і простолюд. Перші утворювали важку лицарську кінноту, останні — піхоту (сержантів). Лицарі були дуже ефективними у військовій справі, окрім того, вони сприяли християнізації регіону, споруджували нові фортеці і захищали їх від язичників. При цьому, як і інші ордени, Тевтонський орден був відносно малочисельним.
Саме тевтонці заснували такі східнопруські фортеці, як Бальга (1240–1250 рр.), Кенігсберг (1257 р.), Лохштедт (1270 р.), Бранденбург (1266 р.).
Перемогам ордена сприяв великий магістр Герман фон Зальца. В середині XIII століття Тевтонський орден захопив всю Пруссію, польське помор'я, третину Лівонії. Вплив Тевтонського ордену в регіоні був дуже сильним і залишався таким до Грюнвальдської битви 1410 року Орден мечоносців і Лівонський орден розпочинали як організації, створені для християнізації племен лівів і естів, а також для захисту європейських торговців на торговельному шляху біля річки Західна Двіна. Лівонський орден підкорився тевтонцям після важкої поразки від литовців після битви при Сауле (1236 р.).
Орден мечоносців зіграв незначну роль у завоюванні гирла Західної Двіни і латгалії. Незважаючи на несамойстійну роль ордену і його номінальне підкорення єпископу Альберту, в подальшому мечоносці почали більш самостійну діяльність. В 1208 році, коли єпископ Альберт поступово просувався на південь по Західній Двіні, лицарі Ордену мечоносців разом із християнізованими латгальськими нобілями здійснили похід у південну Естонію. Попри протести Альберта, які були викликані його небажанням зайвий раз провокувати естів, орден здійснив нові походи у південні райони Естонії у 1209–1210 роках. В той же момент, у 1210 році Папа Римський вирішив зробити діяльність Ордену Мечоносців незалежною від Альберта. З 1212 року мечоносці почали перемагати місцеві племена. В 1216 році південні регіони Естонії були підкорені і християнізовані. Північні ж райони не підкорилися хрестоносцям. Завоювання естів призвело до конфлікту інтересів між хрестоносцями з одного боку та Псковським князівством і Новгородською республікою з іншого. З рештою, військові конфлікти з Руссю 1216–1242 років призвели до поразки ордену, значних територіальних і людських втрат та подальшої інтеграції мечоносців з Тевтонським орденом.
Наслідки
Хрестові походи проти язичницьких племен у Північній Європі призвели до їхнього підкорення і підпорядкування завойованих територій двом новим християнським державам — Тевтонському ордену у Пруссії і Лівонському ордену в Лівонії. При цьому північна Естонія відійшла Данії до 1346 року, південно-західна Фінляндія та західна Карелія — Швеції, а на землях Поморських і Полабських слов'ян утворилися нові феодальні володіння, такі як герцогство Мекленбурзьке та маркграфство Бранденбурзьке. Католицька церква християнізувала слов'янські, балтські і фіно-угорські племена Балтики. Завойовані території підлягали заселенню мігрантами зі Священної Римської імперії, Данії і Швеції. На завойованих хрестоносцями територіях, іноді на місці колишніх поселень, виникали нові міста і фортеці: Рига заснована німцями, Ревель — данцями, Виборг — шведами тощо. Деякі з них, як, наприклад, Рига, були важливими форпостами католицької церкви, резиденціями архиєпископів. Були розбудовані укріплені монастирі, які очолювали закріплені за ними адміністративні райони. Процес вищеописаних суспільно-політичних перетворень тривав до XIV століття, а в деяких регіонах — до XV.
У Пруссії та Лівонії відбулося етнічне розмежування між колоністами і завойованими народами. Міські громади були переважно німецькими або германізованими, а селянські — балтськими. Це призвело до часткового збереження нехристиянських звичаїв на селі. За думкою деяких дослідників, селяни повністю відмежувалися від християнських традицій, а десь язичницькі та християнські звичаї пережили синкретизм, при цьому остаточно асиміляція закінчилася під час Реформації.
Див. також
Примітки
- (англ.) , God's War: A New History of the Crusades, (University of Harvard Press, 2006), 488.
- Але католицькі держави Скандинавії, Польща та Священна Римська імперія почали підкорення язичників ще раніше.
- (англ.) Eric Christiansen. The Northern Crusades: The Baltic and the Catholic Frontier 1100-1525. The Macmillan Press LTD. 1980., pp. 71
- (англ.) Pluskowski, Aleksander, "Crusading into the medieval Baltic: Stanford Humanities Center Q&A with Aleks Pluskowski" Stanford Humanities Center Dec 12, 2016[недоступне посилання]
- (англ.) Mark Munzinger, The profits of the Cross: merchant involvement in the Baltic Crusade (c. 1180-1230). Journal of Medieval History №32(2), pp. 163-185.
- (англ.) Eric Christiansen. The Northern Crusades: The Baltic and the Catholic Frontier 1100-1525. The Macmillan Press LTD. 1980., pp. 41-47
- (англ.) Alan V. Murray. The North-Eastern Frontiers of Medieval Europe: The Expansion of Latin Christendom in the Baltic Lands. Routledge. 2016., p. 65.
- (англ.) Eric Christiansen. The Northern Crusades: The Baltic and the Catholic Frontier 1100-1525. The Macmillan Press LTD. 1980., pp. 48-57
- (англ.) Eric Christiansen. The Northern Crusades: The Baltic and the Catholic Frontier 1100-1525. The Macmillan Press LTD. 1980., pp. 62-68
- (рос.) В. Н. Бодрухин. Колонизация Бранденбурга в XII-XIII вв. Вестник Удмуртского университета, вып. 2., 2008.
- (англ.) Alan V. Murray. The North-Eastern frontiers of Medieval Europe. The expansion of Latin Christendom in Baltic Lands. Routledge. 2016., p. 57.
- (англ.) Alan V. Murray. The North-Eastern frontiers of Medieval Europe. The expansion of Latin Christendom in Baltic Lands. Routledge. 2016., p. 72-76
- (англ.) Florin Curta, Dusan Zupka (Ed.). (2008 – 2020). East Central and Eastern Europe in the Middle Ages, 450 – 1450. (Vol. 29). Brill Academic Publishers. pp. 61- 65
- (англ.) Eric Christiansen. The Northern Crusades: The Baltic and the Catholic Frontier 1100-1525. The Macmillan Press LTD. 1980., pp. 89 — 100.
- (рос.) В. И. Кулаков. История Пруссии до 1283 года. М.: Издательство “Индрик”, 2003. — с. 222 — 231.
- (рос.) А. С. Новиков. Деятельность миссионеров в ятважских землях в XIII веке. Вестник РГУ имени И. Канта, 2007. Вып. 12. Гуманитарные науки. С. 82-85.
- (рос.) Джонатан Райли-Смит. «История крестовых походов». М.: Крон-Пресс, 1998., с. 98-103.
- (рос.) М. Л. Тегрович. Крепостное строительство Тевтонского ордена в Пруссии в конце XIII века. Вестник РГУ имени И. Канта, 2008. Вып. 12. Гуманитарные науки. С. 75-79.
- (рос.) Т. В. Трокаль. Международное положение Тевтонского ордена в первой половине XIII века. Вестник РУДН, сер. Международные отношения, 2004, №1
- (рос.) А. А. Конопленко. Орден меченосцев в первом крестоносном завоевании Южной Эстонии (1208-1217 годы)
- (англ.) Pluskowski, A., Valk, H. and Szczepa ski, S. (2018) Theocratic rule, native agency and transformation: postcrusade sacred landscapes in the eastern Baltic. Landscapes, 19 (1). pp. 4-24.
Бібліографія
- Alan V. Murray The North-Eastern frontiers of Medieval Europe. The expansion of Latin Christendom in Baltic Lands. Routledge. 2016.
- Eric Christiansen. The Northern Crusades: The Baltic and the Catholic Frontier 1100-1525. The Macmillan Press LTD. 1980.
- Florin Curta, Dusan Zupka (Ed.). (2008 – 2020). East Central and Eastern Europe in the Middle Ages, 450 – 1450. (Vol. 29). Brill Academic Publishers.
- Pluskowski, A., Valk, H. and Szczepa ski, S. (2018) Theocratic rule, native agency and transformation: postcrusade sacred landscapes in the eastern Baltic. Landscapes, 19 (1). pp. 4-24. ISSN 1466-2035 doi: https://doi.org/10.1080/14662035.2018.1561009
- Mark Munzinger, The profits of the Cross: merchant involvement in the Baltic Crusade (c. 1180-1230). Journal of Medieval History №32(2), pp. 163-185.
- А. С. Новиков. Деятельность миссионеров в ятвяжских землях в XIII веке. Вестник РГУ имени И. Канта, 2007. Вып. 12. Гуманитарные науки. С. 82-85.
- В. Н. Бодрухин. Колонизация Бранденбурга в XII-XIII вв. Вестник Удмуртского университета, вып. 2., 2008.
- В. И. Кулаков. История Пруссии до 1283 года. М.: Издательство “Индрик”, 2003.
- Геннадій Саганович. Білорусь і Німецький орден (до Кревської унії) // З глибини віків. Наш Край. Вип. 2. — Мн., 2002. .
- Джонатан Райли-Смит. «История крестовых походов». М.: Крон-Пресс, 1998., с. 98-103.
- М. Л. Тегрович. Крепостное строительство Тевтонского ордена в Пруссии в конце XIII века. Вестник РГУ имени И. Канта, 2008. Вып. 12. Гуманитарные науки. С. 75-79.
- Т. В. Трокаль. Международное положение Тевтонского ордена в первой половине XIII века. Вестник РУДН, сер. Международные отношения, 2004, №1
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Pivnichni hrestovi pohodi insha nazva Baltijski hrestovi pohodi ce seriya vijskovih kampanij katolickih derzhav i licarskih ordeniv proti yazichnickih finskih zahidnoslov yanskih i baltijskih plemen z metoyu pidkorennya ta navernennya cih narodiv do katolictva zavoyuvannya ta kolonizaciyi yihnih zemel dlya stvorennya novih feodalnih derzhav abo rozshirennya vzhe isnuyuchih Pivnichni hrestovi pohodiHrestovi pohodiRozpodil yazichnickih zemel mizh katolickimi derzhavami XIII st Rozpodil yazichnickih zemel mizh katolickimi derzhavami XIII st Data XII XIII stolittyaMisce Pivnichna YevropaRezultat hristiyanizaciya Pivnichnoyi Yevropi teritorialne rozshirennya katolickih derzhav kolonizaciya yazichnickih zemel stvorennya derzhav hrestonosciv StoroniHristiyani Daniya Livonskij orden Tevtonskij orden Shveciya Yazichniki Esti Latgali Livi Litovci Prussi Pochatkom Pivnichnih hrestovih pohodiv vvazhayetsya zaklik Papi Celestina III v 1195 roci Prote zakliki do provedennya hrestovogo pohodu na baltskih yazichnikiv zvuchali ranishe napriklad u bulli Papi Oleksandra III vidanoyi u 1171 abo 1172 r Ostannoyu hvileyu ekspansiyi hrestonosciv vvazhayetsya Velika vijna 1409 1411 rokiv Ob yednane vijsko Polskogo Korolivstva i Velikogo knyazivstva Litovskogo ostatochno zupinilo nastup nimeckih licariv zavdavshi yim nishivnoyi porazki u Gryunvaldskij bitvi 1410 roku Inkoli hrestovimi pohodami u literaturi ta kinematografi nazivayut vijskovi kampaniyi shvedskih ta nimeckih licariv proti pravoslavnih Galicko Volinskogo knyazivstva ta Novgorodskoyi respubliki Daleko ne vsi voyenni operaciyi Pivnichnih hrestovih pohodiv vvazhalisya hrestovimi pohodami v Serednih vikah deyaki z nih buli nazvani hrestovimi pohodami tilki v XIX stolitti nacionalnimi istorikami na hvili nacional romantizmu Prichini i peredumovi konfliktivPivnichni hrestovi pohodi zumovili pochatok vijskovih pohodiv hristiyanskih praviteliv na teritoriyu suchasnoyi Estoniyi Finlyandiyi Latviyi Litvi ta Polshi Korinne yazichnicke naselennya zaznavalo primusovogo navernennya do hristiyanstva Providnu rol v pohodah zigrali vijskovo religijni ordeni hocha voni buli ne yedinoyu siloyu sho brala uchast u vijnah z yazichnikami Okrim licariv vigodu vid hrestovih pohodiv otrimalo nimecke kupectvo i duhovenstvo Nimecki kupci veli torgivlyu u Baltici z pochatku XII stolittya Spochatku torgovelnij shlyah z pivnichnoyi Nimechchini prohodiv cherez ostriv Gotland do Finskoyi zatoki i zakinchuvavsya u Novgorodi Prote zgodom yevropejske kupectvo pochalo sprobi proniknuti na rinki tih teritorij sho zaraz nalezhat krayinam Baltiyi Dlya nimciv bulo vigidno zasnuvati dekilka torgovelnih faktorij zokrema u girli richki Zahidna Dvina Cherez ci torgovelni punkti voni mogli zabezpechuvati torgivlyu hutrom medom i shkiroyu z miscevimi plemenami Prote nimecki torgovci ne buli dostatno zahisheni pid chas torgovelnih misij bo miscevi yazichniki po inshomu rozumili proces torgivli ta status privatnogo majna Tomu proces vstanovlennya torgovelnih zv yazkiv suprovodzhuvavsya misionerskoyu diyalnistyu Odnak misionerska diyalnist prohodila zi skladnoshami miscevi neohoche prijmali hristiyanstvo a yaksho i prijmali to ce bulo skorishe formalnistyu Taka situaciya prizvela do aktivizaciyi diyalnosti katolickogo duhovenstva u spravi hristiyanizaciyi pivnichnih zemel sho z reshtoyu bulo shvaleno Papoyu Celestinom III u 1195 roci Prichinoyu zacikavlenosti katolickih praviteliv u hrestovih pohodah na pivnochi Yevropi buv nezbalansovanij rozpodil pributkiv vid torgivli na Baltici v tomu chisli ce stosuvalosya torgivli rabami Ce zumovilo nezvichnij harakter konkurenciyi mizh derzhavami u regioni yakij polyagav u taktici korotkih rejdiv na teritoriyi derzhav sho znahodilisya na uzberezhzhi Baltijskogo morya Napriklad u 1140 h rokiv obodriti yaki bilshe za vsih vikoristovuvali cyu taktiku vtorgnulisya do Yutlandiyi i grabuvali danski teritoriyi abo Korolivstvo Polske yake zdijsnyuvalo pohodi na obodritiv na pochatku XII stolittya Zgodom taki korotki vijskovi operaciyi napravleni na zabezpechennya ekonomichnih interesiv elit peretvorilisya na bilsh masshtabni hrestovi pohodi na yazichnikiv Narodi sho buli cilyami vtorgnen pid chas provedennya Pivnichnih hrestovih pohodiv ce Polabski i pomorski slov yani sho zhili mizh richkami Elboyu ta Oderom u pohodah brali uchast dani ta nimecki knyazi pochinayuchi z Vendskogo hrestovogo pohodu 1147 roku Prichina chomu pidkorennya cih plemen bulo odnim iz prioritetnih napryamkiv ce konkurenciya za torgivlyu na Baltici mizh slov yanami z odnogo boku ta nimeckimi knyazyami i Daniyeyu z inshogo Finski narodi zaznavali napadiv z boku shvediv v 1150 h rokah u 1249 ta 1293 rokah daniv v 1191 i 1202 rokah hristiyanizaciya v cih rajonah pochalasya ranishe Regioni na pivdni Finlyandiyi takozh buli zv yazani z torgivleyu na Baltici i v XII st vstupili u bilsh tisnij politichnij i ekonomichnij kontakt zi Shveciyeyu Livi latgali ta esti zaznali vtorgnen vid nimciv ta daniv u 1193 1227 rokah Ekonomichnij interes nimeckogo kupectva polyagav u rozshirenni svoyeyi prisutnosti u Pribaltici za rahunok zasnuvannya novih mist i katolickih obshin u basejni richki Zahidna Dvina Prussi yaki buli pidkoreni protyagom majzhe stolittya pochinayuchi z 1230 roku Litovski plemena zhemajtiv i aukshtajtiv yaki chinili osoblivo zapeklij opir hrestonoscyam i spromoglisya zberegti svoyu nezalezhnist Osnovni napryamki ekspansiyiVendskij hrestovij pohid Dokladnishe Vendskij hrestovij pohid Nimci zdijsnyuvali sprobi pidkoriti polabskih slov yan protyagom dekilkoh stolit she z chasiv dinastiyi Karolingiv Ci sprobi ne pripinyalisya za chasiv Shidnofrankskogo korolivstva i Svyashennoyi Rimskoyi Imperiyi Odnak pohodi imperatoriv z metoyu hristiyanizuvati slov yan i vklyuchiti yih zemli do skladu imperiyi mali korotkostrokovi naslidki Polabski slov yani zalishalisya de fakto yazichnikami na rubezhi XI XII stolit voni navit chastkovo vidtisnili nimciv na zahid Imperske duhovenstvo takozh zdijsnyuvalo mirni sprobi navernuti slov yan u katolictvo ale i ce v nih ne vihodilo Odnochasno z pochatkom drugogo hrestovogo pohodu u Frankfurti u 1147 r buv provedenij Rejhstag na yakomu saksonska znat domoglasya dozvolu rozpochati vlasnij hrestovij pohid na najblizhchih yazichnikiv Saksonci i Dani uklali soyuz proti slov yanskogo vozhdya Niklota dvi saksonski armiyi i dva danski floti virushili na slov yan Gercog Saksoniyi Genrih Lev vzyav v oblogu misto Dobin insha armiya vzyala v oblogu misto Demmin I hocha Niklotu vdalosya rozsiyati danski armiyi vin buv vimushenij uklasti mir i razom zi svoyimi druzhinnikami prijnyati hristiyanstvo Okrim cogo knyaz Niklot stav faktichno vasalom i dannikom Saksonskogo gercoga Katolicke duhovenstvo sprijnyalo cyu vijnu yak porazku hocha nimecka znat ochevidno zdobula dlya sebe vigodu V cilomu rezultat pershogo Pivnichnogo hrestovogo pohodu mozhna oharakterizuvati yak nepovnu peremogu ale same z ciyeyi podiyi pochavsya postupovij proces ostatochnogo pidkorennya pomorskih slov yan Nastupni pohodi na pomoryan vidbulisya vzhe bez sankciyi Papi Rimskogo Korol Daniyi Valdemar Velikij zdijsniv morskij pohid na nih u 1159 roci a vzhe u 1160 razom z Genrihom Levom voni znovu zahopili Pomeraniyu vbili knyazya Niklota i rozdilili jogo zemli Protyagom nastupnih desyatilit zemli Pomorskih i Polabskih slov yan buli hristiyanizovani i kolonizovani nimcyami Veliku rol u kolonizaciyi slov yanskih zemel zigrav Brandenburzkij markgraf Albert Vedmid jogo nashadki markgrafi Brandenburga z dinastiyi Askaniyi a takozh katolicka cerkva Shvedski hrestovi pohodi U HII stolitti pivdenna Finlyandiya ta Kareliya bula zaluchena do torgivli na Baltijskomu mori Isnuye bagato svidchen pro tisni zv yazki mizh pivdennimi priberezhnimi regionami Finlyandiyi ta zahidnim uzberezhzhyam Shveciyi Finska zatoka sluguvala odnim iz torgovelnih shlyahiv mizh Novgorodom ta Skandinaviyeyu Cej shlyah stav navit bilsh znachushim pislya togo yak na pochatku HIII stolittya Orden mechonosciv zasnuvav misto Riga u girli richki Zahidna Dvina takim chinom monopolizuvavshi torgivlyu u Pribaltici Dokazi prisutnosti shvediv u Finlyandiyi u HI HII st ye malochiselnimi U Florentijskomu dokumenti napisanomu priblizno 1120 roku Finlyandiya ta Gestiya mayetsya na uvazi Estoniya nazvani yak teritoriyi na yakih diyut shvedski misioneri U listi vid 1171 roku Papa Oleksandr III zaklikav shvediv vstanoviti postijnu prisutnist u Pivdennij Finlyandiyi ta zgaduye sho na toj moment vzhe buli sprobi zdijsniti ekspediciyi do regionu ale misceve naselennya neohoche prijmalo hristiyanstvo Pro pochatok hristiyanizaciyi Finlyandiyi dostovirnih danih z pisemnih dzherel nebagato Za legendoyu korol Shveciyi Erik IX 1156 1160 rr zdijsniv Pershij hrestovij pohid na Finlyandiyu Ci svidchennya spivpadayut z tim faktom sho same v cej chas pochalosya postupove vklyuchennya fino ugorskih plemen v sferu vplivu Shveciyi Pro drugij hrestovij pohid vidomo z rimovanoyi Hroniki Erika sho napisana na pochatku XIV stolittya V hronici ne nadayetsya dat ale skorishe za vse pohid vidbuvsya u 1238 1250 rokah pislya chogo pivdenna Finlyandiya pidkorilasya Shveciyi Tretij pohid vidbuvsya u 1293 roci u Kareliyu Skorishe za vse vin buv sprovokovanij napadami finiv na shvedski i novgorodski poselennya U 1293 roci shvedi zdijsnili ekspediciyu u Kareliyu zakripilisya u tomu regioni i zasnuvali fortecyu Viborg Hrestovi pohodi shvediv u Finlyandiyu buli skorishe nevelikimi ekspediciyami z metoyu pidkoriti periferijnij region sho znahodivsya na pivnich vid torgovelnih shlyahiv z Novgorodom Miscevi plemena buli hristiyanizovani buli zasnovani poselennya shvedskih kolonistiv Livonskij hrestovij pohid Dokladnishe Livonskij hrestovij pohid Teritoriya Livoniyi do hrestovih pohodiv bula zaselena plemenami estiv i baltiv Zahidna Dvina bula vazhlivim transportnim i torgovelnim punktom pri comu bagato z miscevih plemen ekonomichno buli pov yazani z knyazivstvami pivnichnoyi rusi a deyaki z miscevih plemen platili daninu Rusi Pislya hristiyanizaciyi zahidnih slov yan za iniciativoyu arhiyepiskopa Bremenskogo Hartviga II Papa Innokentij III shvaliv provedennya hrestovogo pohodu u pivnichnu Baltiyu V 1198 roci Yepiskop Albert z 500 licaryami visadivsya bilya girla Zahidnoyi Dvini V 1202 roci buv zasnovanij Orden mechonosciv Vin skladavsya v osnovnomu z pivnichnonimeckoyi znati i bagatih torgovciv tozh u nih buv yavnij ekonomichnij interes u comu regioni Nezvazhayuchi na mirni sprobi hristiyanizuvati miscevi plemena licari vvazhali sho yedinij garantovanij sposib zamiriti misceve naselennya ce zmusiti yih pidkoritisya i prijnyati hristiyanstvo U 1198 1209 rokah vidbulasya nizka pohodiv proti liviv i latgaliv sho prozhivali na beregah Zahidnoyi Dvini U 1209 1218 rokah licari rozdilili zemli estiv na pivnochi z Danskim korolem Valdemarom Buli zasnovani chislenni ukripleni naseleni punkti taki yak Riga i Kirholm Nezvazhayuchi na dekilka povstan u XIII XIV stolittyah teritoriya hristiyanskogo regionu Livoniya bula ostatochno sformovana Skorishe za vse same ekonomichni interesi perevazhali u motivah hristiyan shodo kolonizaciyi basejnu r Zahidna Dvina Prusskij hrestovij pohid Sprobi zdijsniti ekspansiyu u Prussiyu vidbuvalisya z boku polskih licariv yaki zdijsnyuvali pohodi na pivnich vid Mazoviyi zajmali zemli prusiv i sporudzhuvali ukriplennya dlya zahistu proti nih Zitknennya polskih feodaliv i prusskih feodaliv trivali protyagom vsogo XII stolittya 26 zhovtnya 1206 roku Papa Innokentij III vidav bullu pro hristiyanizaciyu prussiv Ce stalo privodom dlya sprobi korolya Daniyi Valdemara I vtorgnutisya u Prussiyu prote pohid zakinchivsya bezrezultatno Odrazu pislya cogo aktivizuvalosya polske duhovenstvo zasnuvavshi u 1212 roci u Prussiyi pershij monastir Pochalisya sprobi mirnoyi hristiyanizaciyi yaki tilki zagostrili protistoyannya mizh prusskimi plemenami i hristiyanami prussi pochali zdijsnyuvati bilshe grabizhnickih pohodiv u prikordonni zemli Polshi Z reshtoyu knyaz Konrad Mazoveckij zaprosiv Tevtonskij orden u Prussiyu zadlya zamirennya yazichnikiv U 1228 roci v Dobzhini polski licari zasnuvali vijskovo religijnij orden prote vin ne zigrav u podalshih podiyah velikoyi roli U 1229 roci Konrad Mazoveckij peredav Helminsku zemlyu Tevtonskomu ordenu na 20 rokiv U 1230 roci Papa Grigorij IX shvaliv diyalnist Tevtonskogo ordenu u Prussiyi V 1233 roci hrestonosci zdobuli pershu peremogu i pochali vidtisnyati prussiv Buli zasnovani novi zamki z metoyu zakripitisya v regioni U 1260 roci vidbulosya velike povstannya miscevogo naselennya U 1273 roci ochilnik povstannya Gerkus Manto buv vbitij a u 1283 roci Prussiya bula povnistyu pidkorena Tevtonskim ordenom Pribaltika ta Prussiya u 1260 ti rr Hristiyanizaciya Prussiyi mala i politichne znachennya Papa Rimskij priznachiv Alberta Suerbeyera Arhiyepiskopom Prussiyi Pri comu polyaki namagalisya samostijno zdijsnyuvati hristiyanizaciyu prusiv roblyachi takim chinom konkurenciyu nimeckomu duhovenstvu i ne dayuchi mozhlivosti tevtonskim licaryam zdobuti zanadto bagato vplivu v regioni Rol licarskih ordeniv u hrestovih pohodah v PribalticiDokladnishe Tevtonskij orden ta Livonskij orden Z samogo pochatku Tevtonskij orden z yavivsya 1199 roku yak bratstvo pri gospitali u Palestini v 1211 roci brativ ordenu zaprosili tevtonskih licariv dlya ohoroni prikordonnih zemel Ugorshini vid polovciv U 1225 roci orden vtrativ zemli v Ugorshini cherez te sho korol Endre boyavsya posilennya ordenu Pislya cogo knyaz Konrad Mazoveckij zaprosiv yih u Prusiyu de voni protyagom 40 rokiv zajnyali chimalu teritoriyu i utvorili vlasnu derzhavu Do ordenu mogli priyednatisya i predstavniki znati i prostolyud Pershi utvoryuvali vazhku licarsku kinnotu ostanni pihotu serzhantiv Licari buli duzhe efektivnimi u vijskovij spravi okrim togo voni spriyali hristiyanizaciyi regionu sporudzhuvali novi forteci i zahishali yih vid yazichnikiv Pri comu yak i inshi ordeni Tevtonskij orden buv vidnosno malochiselnim Same tevtonci zasnuvali taki shidnopruski forteci yak Balga 1240 1250 rr Kenigsberg 1257 r Lohshtedt 1270 r Brandenburg 1266 r Peremogam ordena spriyav velikij magistr German fon Zalca V seredini XIII stolittya Tevtonskij orden zahopiv vsyu Prussiyu polske pomor ya tretinu Livoniyi Vpliv Tevtonskogo ordenu v regioni buv duzhe silnim i zalishavsya takim do Gryunvaldskoyi bitvi 1410 roku Orden mechonosciv i Livonskij orden rozpochinali yak organizaciyi stvoreni dlya hristiyanizaciyi plemen liviv i estiv a takozh dlya zahistu yevropejskih torgovciv na torgovelnomu shlyahu bilya richki Zahidna Dvina Livonskij orden pidkorivsya tevtoncyam pislya vazhkoyi porazki vid litovciv pislya bitvi pri Saule 1236 r Orden mechonosciv zigrav neznachnu rol u zavoyuvanni girla Zahidnoyi Dvini i latgaliyi Nezvazhayuchi na nesamojstijnu rol ordenu i jogo nominalne pidkorennya yepiskopu Albertu v podalshomu mechonosci pochali bilsh samostijnu diyalnist V 1208 roci koli yepiskop Albert postupovo prosuvavsya na pivden po Zahidnij Dvini licari Ordenu mechonosciv razom iz hristiyanizovanimi latgalskimi nobilyami zdijsnili pohid u pivdennu Estoniyu Popri protesti Alberta yaki buli viklikani jogo nebazhannyam zajvij raz provokuvati estiv orden zdijsniv novi pohodi u pivdenni rajoni Estoniyi u 1209 1210 rokah V toj zhe moment u 1210 roci Papa Rimskij virishiv zrobiti diyalnist Ordenu Mechonosciv nezalezhnoyu vid Alberta Z 1212 roku mechonosci pochali peremagati miscevi plemena V 1216 roci pivdenni regioni Estoniyi buli pidkoreni i hristiyanizovani Pivnichni zh rajoni ne pidkorilisya hrestonoscyam Zavoyuvannya estiv prizvelo do konfliktu interesiv mizh hrestonoscyami z odnogo boku ta Pskovskim knyazivstvom i Novgorodskoyu respublikoyu z inshogo Z reshtoyu vijskovi konflikti z Russyu 1216 1242 rokiv prizveli do porazki ordenu znachnih teritorialnih i lyudskih vtrat ta podalshoyi integraciyi mechonosciv z Tevtonskim ordenom NaslidkiHrestovi pohodi proti yazichnickih plemen u Pivnichnij Yevropi prizveli do yihnogo pidkorennya i pidporyadkuvannya zavojovanih teritorij dvom novim hristiyanskim derzhavam Tevtonskomu ordenu u Prussiyi i Livonskomu ordenu v Livoniyi Pri comu pivnichna Estoniya vidijshla Daniyi do 1346 roku pivdenno zahidna Finlyandiya ta zahidna Kareliya Shveciyi a na zemlyah Pomorskih i Polabskih slov yan utvorilisya novi feodalni volodinnya taki yak gercogstvo Meklenburzke ta markgrafstvo Brandenburzke Katolicka cerkva hristiyanizuvala slov yanski baltski i fino ugorski plemena Baltiki Zavojovani teritoriyi pidlyagali zaselennyu migrantami zi Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi Daniyi i Shveciyi Na zavojovanih hrestonoscyami teritoriyah inodi na misci kolishnih poselen vinikali novi mista i forteci Riga zasnovana nimcyami Revel dancyami Viborg shvedami tosho Deyaki z nih yak napriklad Riga buli vazhlivimi forpostami katolickoyi cerkvi rezidenciyami arhiyepiskopiv Buli rozbudovani ukripleni monastiri yaki ocholyuvali zakripleni za nimi administrativni rajoni Proces visheopisanih suspilno politichnih peretvoren trivav do XIV stolittya a v deyakih regionah do XV U Prussiyi ta Livoniyi vidbulosya etnichne rozmezhuvannya mizh kolonistami i zavojovanimi narodami Miski gromadi buli perevazhno nimeckimi abo germanizovanimi a selyanski baltskimi Ce prizvelo do chastkovogo zberezhennya nehristiyanskih zvichayiv na seli Za dumkoyu deyakih doslidnikiv selyani povnistyu vidmezhuvalisya vid hristiyanskih tradicij a des yazichnicki ta hristiyanski zvichayi perezhili sinkretizm pri comu ostatochno asimilyaciya zakinchilasya pid chas Reformaciyi Div takozhVijna Velikogo knyazivstva litovskogo z hrestonoscyami Rozselennya nimciv na shid Hristiyanizaciya Litvi Hrestovi pohodiPrimitki angl God s War A New History of the Crusades University of Harvard Press 2006 488 Ale katolicki derzhavi Skandinaviyi Polsha ta Svyashenna Rimska imperiya pochali pidkorennya yazichnikiv she ranishe angl Eric Christiansen The Northern Crusades The Baltic and the Catholic Frontier 1100 1525 The Macmillan Press LTD 1980 pp 71 angl Pluskowski Aleksander Crusading into the medieval Baltic Stanford Humanities Center Q amp A with Aleks Pluskowski Stanford Humanities Center Dec 12 2016 nedostupne posilannya angl Mark Munzinger The profits of the Cross merchant involvement in the Baltic Crusade c 1180 1230 Journal of Medieval History 32 2 pp 163 185 angl Eric Christiansen The Northern Crusades The Baltic and the Catholic Frontier 1100 1525 The Macmillan Press LTD 1980 pp 41 47 angl Alan V Murray The North Eastern Frontiers of Medieval Europe The Expansion of Latin Christendom in the Baltic Lands Routledge 2016 p 65 angl Eric Christiansen The Northern Crusades The Baltic and the Catholic Frontier 1100 1525 The Macmillan Press LTD 1980 pp 48 57 angl Eric Christiansen The Northern Crusades The Baltic and the Catholic Frontier 1100 1525 The Macmillan Press LTD 1980 pp 62 68 ros V N Bodruhin Kolonizaciya Brandenburga v XII XIII vv Vestnik Udmurtskogo universiteta vyp 2 2008 angl Alan V Murray The North Eastern frontiers of Medieval Europe The expansion of Latin Christendom in Baltic Lands Routledge 2016 p 57 angl Alan V Murray The North Eastern frontiers of Medieval Europe The expansion of Latin Christendom in Baltic Lands Routledge 2016 p 72 76 angl Florin Curta Dusan Zupka Ed 2008 2020 East Central and Eastern Europe in the Middle Ages 450 1450 Vol 29 Brill Academic Publishers pp 61 65 angl Eric Christiansen The Northern Crusades The Baltic and the Catholic Frontier 1100 1525 The Macmillan Press LTD 1980 pp 89 100 ros V I Kulakov Istoriya Prussii do 1283 goda M Izdatelstvo Indrik 2003 s 222 231 ros A S Novikov Deyatelnost missionerov v yatvazhskih zemlyah v XIII veke Vestnik RGU imeni I Kanta 2007 Vyp 12 Gumanitarnye nauki S 82 85 ros Dzhonatan Rajli Smit Istoriya krestovyh pohodov M Kron Press 1998 s 98 103 ros M L Tegrovich Krepostnoe stroitelstvo Tevtonskogo ordena v Prussii v konce XIII veka Vestnik RGU imeni I Kanta 2008 Vyp 12 Gumanitarnye nauki S 75 79 ros T V Trokal Mezhdunarodnoe polozhenie Tevtonskogo ordena v pervoj polovine XIII veka Vestnik RUDN ser Mezhdunarodnye otnosheniya 2004 1 ros A A Konoplenko Orden mechenoscev v pervom krestonosnom zavoevanii Yuzhnoj Estonii 1208 1217 gody angl Pluskowski A Valk H and Szczepa ski S 2018 Theocratic rule native agency and transformation postcrusade sacred landscapes in the eastern Baltic Landscapes 19 1 pp 4 24 BibliografiyaAlan V Murray The North Eastern frontiers of Medieval Europe The expansion of Latin Christendom in Baltic Lands Routledge 2016 Eric Christiansen The Northern Crusades The Baltic and the Catholic Frontier 1100 1525 The Macmillan Press LTD 1980 Florin Curta Dusan Zupka Ed 2008 2020 East Central and Eastern Europe in the Middle Ages 450 1450 Vol 29 Brill Academic Publishers Pluskowski A Valk H and Szczepa ski S 2018 Theocratic rule native agency and transformation postcrusade sacred landscapes in the eastern Baltic Landscapes 19 1 pp 4 24 ISSN 1466 2035 doi https doi org 10 1080 14662035 2018 1561009 Mark Munzinger The profits of the Cross merchant involvement in the Baltic Crusade c 1180 1230 Journal of Medieval History 32 2 pp 163 185 A S Novikov Deyatelnost missionerov v yatvyazhskih zemlyah v XIII veke Vestnik RGU imeni I Kanta 2007 Vyp 12 Gumanitarnye nauki S 82 85 V N Bodruhin Kolonizaciya Brandenburga v XII XIII vv Vestnik Udmurtskogo universiteta vyp 2 2008 V I Kulakov Istoriya Prussii do 1283 goda M Izdatelstvo Indrik 2003 Gennadij Saganovich Bilorus i Nimeckij orden do Krevskoyi uniyi Z glibini vikiv Nash Kraj Vip 2 Mn 2002 ISBN 985 08 0515 3 Dzhonatan Rajli Smit Istoriya krestovyh pohodov M Kron Press 1998 s 98 103 M L Tegrovich Krepostnoe stroitelstvo Tevtonskogo ordena v Prussii v konce XIII veka Vestnik RGU imeni I Kanta 2008 Vyp 12 Gumanitarnye nauki S 75 79 T V Trokal Mezhdunarodnoe polozhenie Tevtonskogo ordena v pervoj polovine XIII veka Vestnik RUDN ser Mezhdunarodnye otnosheniya 2004 1