Болівія — південноамериканська країна, що займає андські високогір'я та прилеглі амазонські низовини . Загальна площа країни 1 098 581 км² (28-ме місце у світі), з яких на суходіл припадає 1 083 301 км², а на поверхню внутрішніх вод — 15 280 км². Площа країни майже вдвічі більша за площу України. Природа Болівії унікальна серед країн континенту, це одна з двох країн, що не має виходу до моря, та країною з найбільшими середніми висотами. Головним географічним регіоном Болівії є велике високогірне андійське плато Пуна, зокрема його північна частина, Альтіплано
. На території цього плато, на кордоні з Перу, знаходиться озеро Тітікака, найбільше озеро Південної Америки і найвище судноплавне озеро у світі
.
Географія Болівії | |
---|---|
![]() Географічне положення Болівії | |
Географічне положення | |
Континент | Південна Америка |
Регіон | Південна Америка |
Координати | 17°00′ пд. ш. 65°00′ зх. д. / 17.000° пд. ш. 65.000° зх. д. |
Територія | |
Площа | 1 098 581 км² (28-ме) |
• суходіл | 98,5 % |
• води | 1,5 % |
Морське узбережжя | 0 км |
Державний кордон | 7252 км |
Рельєф | |
Тип | високогірний (захід), низовинний (північ) |
Найвища точка | гора Невадо-Сахама (6542 м) |
Найнижча точка | уріз води Парагваю (90 м) |
Клімат | |
Тип | тропічний, субекваторіальний |
Внутрішні води | |
Найдовша річка | [[_]] ( км) |
Найбільше озеро | Тітікака (8135 км²) |
Інше | |
Природні ресурси | руди кольорових металів, вуглеводні, срібло, залізні руди, золото, деревина, гідроенергія |
Стихійні лиха | повіді, активний вулканізм |
Екологічні проблеми | знеліснення, ерозія ґрунтів, спустелювання |
Назва
Офіційна назва — Багатонаціональна Держава Болівія, Болівія (ісп. Estado Plurinacional de Bolivia, Bolivia). Назву країна отримала на честь Сімона Болівара (1783—1830), венесуельського військового діяча, що виступив у збройному протистоянні проти іспанського поневолення в Південній Америці, і першого президента Республіки, після визнання незалежності провінції Верхнє Перу в 1824 році.
Історія дослідження території
Географічне положення
Болівія — південноамериканська країна, що межує з п'ятьма іншими країнами: на півночі й сході — з Бразилією (спільний кордон — 3403 км), на заході — з Перу (1212 км), Чилі (942 км), на півдні — з Аргентиною (942 км), на південному сході — з Парагваєм (753 км). Загальна довжина державного кордону — 7252 км. Країна не має виходу до вод Світового океану.
- Карта Болівії від ООН (англ.)
- Порівняння розмірів території Болівії та США
Крайні пункти
Час
Геологія
Корисні копалини
Надра Болівії багаті на ряд корисних копалин: олово, природний газ, нафту, цинк, вольфрам, сурма (), срібло, залізо, свинець, золото.
Сейсмічність
Вулканізм
Рельєф
Середні висоти — 1192 м; найнижча точка — уріз води Парагваю (90 м); найвища точка — гора Невадо-Сахама (6542 м).
- Рельєф Болівії
- Гіпсометрична карта Болівії
- Супутниковий знімок поверхні країни
- Карта країни (англ.)
- Рельєф Альтіплано
- Гора Невадо-Сахама
Клімат
Попри те, що Болівія лежить повністю в межах тропічних широт кліматичні умови змінюються в широких межах, від тропічного клімату в низовинах до холодного високогірного клімату в найвищих частинах Анд. Температури залежать перш за все від висоти над рівнем моря і проявляють невеликі сезонні зміни. У більшості районів опади найчастіші протягом літа південної півкулі, а щорічна кількості опадів зменшується з півночі на південь. Зазвичай літо вологе, а зима дуже посушлива.
- Сонячна радіація (англ.)
- Кліматична карта Болівії (за Кеппеном)
- Карта атмосферних опадів
Східна низовинна частина Болівії лежить у субекваторіальному кліматичному поясі, західна гірська — у високогірному різновиді тропічного. На сході влітку переважають екваторіальні повітряні маси, взимку — тропічні. Влітку вітри дмуть від, а взимку до екватора. Сезонні амплітуди температури повітря незначні, зимовий період не набагато прохолодніший за літній. Зволоження достатнє, взимку може відзначатись більш сухий сезон.
- Північні низовинні області мають тропічний клімат з високими температурами протягом всього року з високою вологістю та сильними зливами. Денний максимум в більшості районів усередньому досягає більш ніж 30 °C протягом всього року. Вологі північно-східні ветри з районів Амазонської низовини приносять істотні кількості опадів, які зазвичай випадають у вигляді коротких гріз, що іноді супроводжуються сильними вітрами і градом.
- Центральні низовинні області мають волигий або сухих тропічний клімат. Від жовтня до квітня, північно-східні вітри переважають, а погода тепла, волога, і багата на опади. Від травня до вересня, проте, переважають сухі південно-східні вітри, і опади мінімальні. Протягом цього сезону ясних днів і безхмарних ночей досягають найвищі щоденні максимуми температур та нижчі нічні мінімуми, ніж протягом дощового сезону. Випадкові вторгнення сильних вітрів з півдня, так звані сурасо, можуть досягати цього регіону протягом зими і приносять прохолодні температури для протягом кількох днів.
- Райони Гран-Чако на заході країни мають субтропічний, напівпосушливий клімат. Північно-східні вітри приносять дощі та теплу вологу погоду тільки від січня до березня; інші місяці сухі з теплими днями і прохолодними ночами. Максимальна температура на території Болівії, 47 °C, була записана тут. Сурасо також впливають на Гран-Чако, їх підхід зазвичай означає грози.
У горах сезонний хід температури повітря чітко відстежується. Переважають східні пасатні вітри. Опадів випадає дуже мало.
- Температури та кількості опадів в гірських районах значно змінюються. Юнга, де вологі північно-східні вітри наштовхуються на гори, найхмарніший, найвологіший район з максимальною кількістю опадів, отримуючи до 1520 мм опадів щорічно. Долини всієї Кордильєри-Орієнталь мають м'які температури і помірні кількості опадів, що складають в середньому від 640 до 760 мм щорічно. Температури, проте, знизуються з висотою. Снігопади можливі на висотах понад 2000 метрів, а лінія постійних снігів знаходиться на висоті 4600 м. Області понад 5500 м мають гірський полярний клімат, із районами, вкритими льодовиками. Кордильєра-Оксиденталь має холодний посушливий клімат, із незахищеними від вітру піками.
- Альтіплано характеризується сильними холодними вітрами, має безводий, прохолодний клімат, з гострими відмінностями щоденної температури різким зменшенням кількості опадів з півночі на південь. Середній максимум протягом дня становить від 15 °C до 20 °C, але в улітку температури можуть перевищувати 27 °C. Після сутінків, проте, розіджене повітря зберігає небагато тепла, і температури швидко спадають майже до точки замерзання. Озеро Тітікака має стримуючий вплив на коливання температури, але навіть на його берегах морози відбуваються майже щомісяця, і сніг не є незвичайним навіть улітку.
Болівія є членом Всесвітньої метеорологічної організації (WMO), в країні ведуться систематичні спостереження за погодою.
Внутрішні води
Загальні запаси відновлюваних водних ресурсів (ґрунтові і поверхневі прісні води) становлять 622,5 км³. Станом на 2012 рік в країні налічувалось 3 тис. км² зрошуваних земель.
- Гідрографічна мережа Болівії
- Сточище Мадейри
- Річка Парагвай
- Озеро Тітікака
- Озеро Поопо з космосу
- Солончак Уюні
Річки
Річки країни належать басейну Атлантичного океану; річки району Альтіплано — безстічним областям озер Тітікака та Поопо.
Озера
Озеро Тітікака має площу 9064 км², що робить його найбільшим озером південної Америки. Уріз рівня води знаходиться на висоті 3810 м над рівнем моря. Максимальна глибина 370 м, середня — 215 м. Його об'єм досить великий, щоб підтримувати постійну температуру у 10 °C. Озеро фактично стримує клімат на значній території навколо нього, роблячи можливим в цих районах вирощування кукурудзи і пшениці. Озеро стікає на південь через повільну, порослу очеретом річку Десаґуадеро до озера Поопо. На відміну від глибокого майже прісноводного озера Тітікака, озеро Поопо солоне і дрібне, з глибинами рідко більш ніж чотири метри. Оскільки озеро повністю залежить від сеонної кількості опадів та надлишку води в озері Тітікака, розмір озера Поопо значно варіює. Кілька разів протягом двадцятого століття озеро майже повністю висихало, а річка Десаґуадейро засмічувалася осадом. Протягом найвологигіших років, проте, озеро Поопо значно зюільшувалося на захід, затоплюючи Салар-де-Койпаса дрібною водою.
Болота
Льодовики
Ґрунтові води
Ґрунти
Рослинність
Земельні ресурси Болівії (оцінка 2011 року):
- придатні для сільськогосподарського обробітку землі — 34,3 %,
- орні землі — 3,6 %,
- багаторічні насадження — 0,2 %,
- землі, що постійно використовуються під пасовища — 30,5 %;
- землі, зайняті лісами і чагарниками — 52,5 %;
- інше — 13,2 %.
Тваринний світ
Зоогеографічно територія країни належить до Неотропічної області: низовинна частина — до , гори Анди — до .
Охорона природи
Болівія є учасником ряду міжнародних угод з охорони навколишнього середовища:
- Конвенції про біологічне різноманіття (CBD),
- Рамкової конвенції ООН про зміну клімату (UNFCCC),
- Кіотського протоколу до Рамкової конвенції,
- Конвенції ООН про боротьбу з опустелюванням (UNCCD),
- Конвенції про міжнародну торгівлю видами дикої фауни і флори, що перебувають під загрозою зникнення (CITES),
- Базельської конвенції протидії транскордонному переміщенню небезпечних відходів,
- Конвенції з міжнародного морського права,
- про запобігання забрудненню моря скиданням відходів,
- Монреальського протоколу з охорони озонового шару,
- (MARPOL),
- 1983 і 1994 років,
- Рамсарської конвенції із захисту водно-болотних угідь.
Урядом країни підписані, але не ратифіковані міжнародні угоди щодо: Конвенції про заборону військового впливу на природне середовище (ENMOD),
- .
Стихійні лиха та екологічні проблеми
На території країни спостерігаються небезпечні природні явища і стихійні лиха: повіді на північному сході (з березня по квітень); активний вулканізм в Андах на кордоні з Чилі, виверження Іррупутунку (5163 м) 1995 року.
Серед екологічних проблем варто відзначити:
- розчищення лісових масивів під потреби сільського господарства й заради експорту деревини призводить до знеліснення;
- ерозію ґрунтів через і примітивну агротехніку (підсічно-вогневе землеробство);
- спустелювання;
- втрату біорізноманіття місцевих екосистем;
- забруднення вод, що використовуються для потреб населення і сільського господарства стоками промислових підприємств.
Фізико-географічне районування
У фізико-географічному відношенні територію Болівії можна розділити на _ райони, що відрізняються один від одного рельєфом, кліматом, рослинним покривом:
- Гори. Розташована біля західного кордону Болівії Кордильєра-Оксиденталь — ланцюг сплячих вулканів і фумаролів, вулканічних отворів, що випускають сірчані гази. Тут розташована найвища вершина Болівії, вкрита снігом Невадо-Сахама (6 542 м). Цей хребет є цілком вулканічного походження і є продовженням вулканічного району південного Перу. Більша частина півночі цього хребта має висоту близько 4000 м; південна частина дещо нижче. Опади, хоча і невиликі на всіх території гірського масиву, більші в його південній половині, де земля покрита чагарниковою рослинністю. Південна область не отримує майже ніяких опадів, і ландшафт складається здебільшого з безплідних скель. Весь регіон Кордильєри-Оксиденталь слабо населений, а його південь фактично нежилий. Стародавній хребет Кордильєра-Орієнталь тягнеться від північного боку озера Тітікака на південний схід приблизно до 17 градусів південної широти, потім розширюється і тягнеться на південь до аргентинського кордону. Найпівнічніша частина Кордильєри-Орієнталь, Кордильєра-Реаль, являє собою ланцюг вражаючих засніжених гранітних гір. Деякі з цих вершин перевищують 6000 м, а дві — Іїмані (6462 м), біля міста Ла-Пас, та Іямпу (6424 м) — мають великі льодовики на верхніх схилах. На південь від 17 градусів південної широти вигляд хребта змінюється. Тут хребет знаний як Кордильєра-Сентраль та являє собою великий блок земної кори, піднятий і нахилений у східному напрямку. Західний край цього блоку підвищується серією круч від Альтіплано. Основою Кордильєри є висока нарівне плато з висотами від 4200 до 4400 м, де нерегулярно розкидані високі вершини. Ця територія занадто висока для сільського господарства, а її рослинність характеризується кількома типами висогогірних лугів, разом відомими як Пуна.
- Долини. Північно-східні схили Кордильєри-Реаль знані як Юнга, від слова мови аймара, що означає «теплі долини». Круті, майже недоступні схили гір цього переважно субтропічного району на північний схід від міста Ла-Пас створюють наймальовничішу ділянку території Болівії. Опади тут значні, а буйна рослинність вкриває стіни вузьких річкових долин. Ґрунти тут найродючіші в країні, але погана транспортна інфраструктура перешкоджає розвитку сільського господарства. Уряд спробував побудувати залізницю через Юнгу в 1917 році, з'єдуючи Ла-Пас зі східними низовинами. Проте, залізниця була покинута після завершення лише 150 км. Східні схили Кордильєри-Сентраль поступово спускаються серією складних гір та горбів, що тягнуться з півночі на південь. Річки, що стікають на схід, прорізали довгі вузькі долини; ці долини та озера між рядами — сприятливі райони для сільського господарсьва і населення. Родічі алювіальні ґрунти заповнюють низькі райони, але зведення лісів привело до значної ерозія в кількох місцях. Поверхи долин розташовуються на висоті від 2000 до 3000 м над рівнем моря, температури тут м'якіші, ніж на Альтіплано. В долинах цього району розташовані два важливих болівійських міста, Сукре і Кочабамба.
- Альтіплано, високогірне плато між двома головними хребтами країни, охоплює чотири головні басейни, розділені невисокими хребтами, що проходять посередині плато. Уздовж східної сторони Альтіплано — безперервна плоска область, яка служила головним транспортним коридором Болівії з півночі на південь починаючи з колоніальних часів. Усе Альтіплано було сформоване як величезна рифтова долина між двома кордильєрами, що поступово наповнювалась пористими осадовими породами, вимитими з навколишніх гір. Ці осадове походження пояснює поступовий нахил від півночі на південь: більші опади на півночі відклали більшу кількість породи на плато. Кількість опадів на Альтіплано знижується у південному напрямку, а низькоросла рослинність стає більш розрідженою, поступово переходячи у безплідні скелі та простори сухої червоної глини. На ція території знаходяться кілька солончаків, залишків висохлих стародавніх озер. Найбільший з них — усесвітнє відомий Салар-де-Уюні, що містить найбільші поклади солі у світі, площею понад 9 тис. км². Шар солі тут більш ніж 5 м завглибшки в центрі цього району. Протягом сухому сезону, ліжко озера можуть перетинати важкі вантажівки, через відсутність добрих доріг ця територія давно використовується як транспортний коридор. Біля кордону з Аргентиною, Альтіплано знову підвищується знову, містячи горби і вулкани, які охоплюють область біля Кордильєри-Оксиденталь. Найвидатніша особливість Альтіплано — велике озеро у його північній частині, Тітікака. Із висотою рівня води 3810 м над рівнем моря, це найвища судноплавна водойма у світі.
- Низовини, що є частиною більшої Амазонської низовини, займають всю північну та східну частину Болівії та розташовани на схід від Анд. Попри те, що ці райони охоплюють дві третини території країни, вони слабо населені і до недавнього часу грали незначну роль в її економіці. Більшість важливих річок Болівії протікають по багатій на опади північним частинам низовин, особливо в департаменту Бені, де ґрунти зручні для вирощування кави і какао. З північних низовин стікають повільні рівнинні річки, найбільші з яких, Маморе, Бені і Мадре-де-Дьойос, стікають на північ до річки Мадейра, притоки Амазонки. Річкові судна уздовж Бені та Маморе здатні перевозити як пасажирів, так і вантажі, хроте пороги на Маморе запобігають судноплавству далі до Бразилії. Біля кордону з Парагваєм дрібні піщані струмки несуть воду до річок Парагвай та Пілкомайо. За відмінностями в топографії і кліматі низовинні райони Болівії поділяють на три географічні області.
- Плоска північна область, розташована на території департаментів Бені, і північної частини Кочабамба, вкрита тропічними лісами. Оскільки значна частина верхнього шару ґрунту складається з тонкого шару ґрунту, під яким знаходиться шар твердої глини, стік води обмежений, а значні кількості опадів перетворюють ці обширні райони на болота.
- Центральна область, що охоплює північну частину департаменту , містить похилі горби та має сухіший клімат, ніж північна. Тут ліси, що перемежаються саванами, а значна частина території очищена для потреб сільського господарства. Тут розташоване місто Санта-Крус, найбільше місто болівійських низовин, та містяться найбільші болівійські родовища нафти і природного газу.
- Південно-східна частина низовин — продовження аргентинського та парагвайського регіону Гран-Чако. Хоча посушлива протягом дев'яти місяців року, ця територія перетворюється на болота протягом трьох вологих місяців року. Значні коливання у рівні опадів приводять до наявності суто чагарникової рослинності, проте зручні для випасу хдоби, хоча нещодавні відкриття родовищ природного газу та нафти привернуло багато нових поселенців до регіону.
Див. також
Примітки
- Bolivia, Geography. Factbook.
- Котляков В. М., 2006.
- Поспелов Е. М., 2005.
- Атлас світу, 2005.
- Part II : ( )[англ.] // United Nations Convention on the Law of the Sea. — N. Y. : United Nations. — Дата звернення: 21 лютого 2017 року.
- Time zone converter : ( )[англ.] // Калькулятор різниці в часі між двома пунктами. — The Time Now, 2017. — 16 June. — Дата звернення: 21 грудня 2017 року.
- Болівія // Гірничий енциклопедичний словник : у 3 т. / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Східний видавничий дім, 2004. — Т. 3. — С. 3. — .
- Атлас. Географія материків і океанів, 2014.
- ФГАМ, 1964.
- Members : ( )[англ.] // World Meteorological Organization (WMO). — Дата звернення: 22 лютого 2017 року.
- Ramsar Sites Information Service : ( )[англ.] : [ 8 березня 2019 року] // rsis.ramsar.org. — Convention on Wetlands. — Дата звернення: 8 березня 2019 року.
Література
Українською
- Атлас світу / голов. ред. ; зав. ред. ; відп. ред. . — К. : ДНВП «Картографія», 2005. — 336 с. — .
- Атлас. 7 клас. Географія материків і океанів / Укладачі , Н. І. Чанцева. — К. : ДНВП «Картографія», 2014.
- Бєлозоров С. Т. Географія материків. — К. : Вища школа, 1971. — 371 с.
- Фізична географія материків і океанів : навч. посіб. для студентів ВНЗ : [у 2 ч.]. — Н. : Ніжинський державний університет ім. Миколи Гоголя, 2013. — 306 с. — .
- Болівія // Гірничий енциклопедичний словник : [у 3-х тт.] / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Східний видавничий дім, 2004. — Т. 3. — 752 с. — .
- Країнознавчий словник-довідник. — 5-те вид., перероб. і доп. — К. : Знання, 2008. — 839 с. — .
- Панасенко Б. Д. Фізична географія материків : навч. посіб. : в 2 ч. — В. : ЕкоБізнесЦентр, 1999. — 200 с.
- Юрківський В. М. Регіональна економічна і соціальна географія. Зарубіжні країни: Підручник. — 2-ге. — К. : Либідь, 2001. — 416 с. — .
Англійською
- (англ.) . The Encyclopedia of World Geography. — Andromeda, 2002. — 288 с. — .
- (англ.) Bolivia: A Country Study / Hudson, Rex A. and Hanratty, Dennis M., ed. — Washington : GPO for the Library of Congress, 1989. — 354 с.
Російською
- (рос.) Боливия // Латинская Америка. Энциклопедический справочник [в 2-х тт.] / Главный редактор В. В. Вольский. — М. : Советская энциклопедия, 1979. — Т. 1. А-К. — 576 с.
- (рос.) , , Водохранилища. — М. : Мысль, 1987. — 326 с. — (Природа мира)
- (рос.) Алисов Б. П., , Курс климатологии [в 3-х тт.] / под. ред. . — Л. : Гидрометиздат, 1954. — Т. 3. Климаты земного шара. — 320 с.
- (рос.) Апродов В. А. Вулканы. — М. : Мысль, 1982. — 368 с. — (Природа мира)
- (рос.) Апродов В. А. Зоны землетрясений. — М. : Мысль, 2010. — 462 с. — (Природа мира) — .
- (рос.) Бабаев А. Г., , Дроздов Н. Н., Пустыни. — М. : Мысль, 1986. — 320 с. — (Природа мира)
- (рос.) Букштынов А. Д., , Крылов Г. В. Леса. — М. : Мысль, 1981. — 316 с. — (Природа мира)
- (рос.) Власова Т. В. Физическая география материков. С прилегающими частями океанов. Южная Америка, Африка, Австралия и Океания, Антарктида. — 4-е, перераб. — М. : Просвещение, 1986. — 269 с.
- (рос.) Гвоздецкий Н. А. Карст. — М. : Мысль, 1981. — 214 с. — (Природа мира)
- (рос.) Гвоздецкий Н. А., Голубчиков Ю. Н. Горы. — М. : Мысль, 1987. — 400 с. — (Природа мира)
- (рос.) , Ледники. — М. : Мысль, 1989. — 448 с. — (Природа мира) — .
- (рос.) Дорст Ж. Центральная и Южная Америка. — М. : Прогресс, 1977. — 318 с. — (Континенты, на которых мы живем)
- (рос.) Географический энциклопедический словарь: географические названия / под. ред. А. Ф. Трёшникова. — 2-е изд., доп. — М. : Советская энциклопедия, 1989. — 585 с. — .
- (рос.) Исаченко А. Г., Ландшафты. — М. : Мысль, 1989. — 504 с. — (Природа мира) — .
- (рос.) Словарь современных географических названий / под общей редакцией акад. В. М. Котлякова. — Екатеринбург : У-Фактория, 2006.
- (рос.) Лобова Е. В., Хабаров А. В. Почвы. — М. : Мысль, 1983. — 304 с. — (Природа мира)
- (рос.) Максаковский В. П. Географическая картина мира. Книга I: Общая характеристика мира. — М. : Дрофа, 2008. — 495 с. — .
- (рос.) Максаковский В. П. Географическая картина мира. Книга II: Региональная характеристика мира. — М. : Дрофа, 2009. — 480 с. — .
- (рос.) Боливия // Поспелов Е. М. Топонимический словарь. — М. : АСТ, 2005. — 229 с. — .
- (рос.) География / под ред. проф. А. П. Горкина. — М. : Росмэн-Пресс, 2006. — 624 с. — (Современная иллюстрированная энциклопедия) — .
- (рос.) Физико-географический атлас мира. — М. : Академия наук СССР и Главное управление геодезии и картографии ГУГК СССР, 1964. — 298 с.
- (рос.) Энциклопедия стран мира / глав. ред. Н. А. Симония. — М. : НПО «Экономика» РАН, отделение общественных наук, 2004. — 1319 с. — .
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Географія Болівії |
Вікісховище : Атлас Болівії.
- Карти Болівії : ( )[англ.] // Perry–Castañeda Library Map Collection. — Дата звернення: 21 листопада 2017 року.
- Bolivia : ( )[англ.] : [арх. 23 березня 2019 року] // The World Factbook. — Washington, D.C. : Central Intelligence Agency, 2017. — 16 June. — Дата звернення: 21 лютого 2019 року. — ISSN 1553-8133.
- Добірка публікацій про Болівію : ( )[рос.] // «Вокруг света». — Дата звернення: 23 грудня 2017 року.
- European Digital Archive on the Soil Maps of the world : ( )[англ.] // (ESDAC). — Дата звернення: 23 грудня 2017 року. — карти ґрунтового покрову Болівії.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Boliviya pivdennoamerikanska krayina sho zajmaye andski visokogir ya ta prilegli amazonski nizovini Zagalna plosha krayini 1 098 581 km 28 me misce u sviti z yakih na suhodil pripadaye 1 083 301 km a na poverhnyu vnutrishnih vod 15 280 km Plosha krayini majzhe vdvichi bilsha za ploshu Ukrayini Priroda Boliviyi unikalna sered krayin kontinentu ce odna z dvoh krayin sho ne maye vihodu do morya ta krayinoyu z najbilshimi serednimi visotami Golovnim geografichnim regionom Boliviyi ye velike visokogirne andijske plato Puna zokrema jogo pivnichna chastina Altiplano Na teritoriyi cogo plato na kordoni z Peru znahoditsya ozero Titikaka najbilshe ozero Pivdennoyi Ameriki i najvishe sudnoplavne ozero u sviti Geografiya BoliviyiGeografichne polozhennya BoliviyiGeografichne polozhennyaKontinent Pivdenna AmerikaRegion Pivdenna AmerikaKoordinati 17 00 pd sh 65 00 zh d 17 000 pd sh 65 000 zh d 17 000 65 000TeritoriyaPlosha 1 098 581 km 28 me suhodil 98 5 vodi 1 5 Morske uzberezhzhya 0 kmDerzhavnij kordon 7252 kmRelyefTip visokogirnij zahid nizovinnij pivnich Najvisha tochka gora Nevado Sahama 6542 m Najnizhcha tochka uriz vodi Paragvayu 90 m KlimatTip tropichnij subekvatorialnijVnutrishni vodiNajdovsha richka km Najbilshe ozero Titikaka 8135 km InshePrirodni resursi rudi kolorovih metaliv vuglevodni sriblo zalizni rudi zoloto derevina gidroenergiyaStihijni liha povidi aktivnij vulkanizmEkologichni problemi znelisnennya eroziya gruntiv spustelyuvannyaNazvaOficijna nazva Bagatonacionalna Derzhava Boliviya Boliviya isp Estado Plurinacional de Bolivia Bolivia Nazvu krayina otrimala na chest Simona Bolivara 1783 1830 venesuelskogo vijskovogo diyacha sho vistupiv u zbrojnomu protistoyanni proti ispanskogo ponevolennya v Pivdennij Americi i pershogo prezidenta Respubliki pislya viznannya nezalezhnosti provinciyi Verhnye Peru v 1824 roci Istoriya doslidzhennya teritoriyiGeografichne polozhennyaBoliviya pivdennoamerikanska krayina sho mezhuye z p yatma inshimi krayinami na pivnochi j shodi z Braziliyeyu spilnij kordon 3403 km na zahodi z Peru 1212 km Chili 942 km na pivdni z Argentinoyu 942 km na pivdennomu shodi z Paragvayem 753 km Zagalna dovzhina derzhavnogo kordonu 7252 km Krayina ne maye vihodu do vod Svitovogo okeanu Karta Boliviyi vid OON angl Porivnyannya rozmiriv teritoriyi Boliviyi ta SShA Krajni punkti Dokladnishe Chas Dokladnishe UTC 4 6 godin riznici chasu z Kiyevom GeologiyaDokladnishe Geologiya Boliviyi Div takozh Korisni kopalini Dokladnishe Korisni kopalini Boliviyi Nadra Boliviyi bagati na ryad korisnih kopalin olovo prirodnij gaz naftu cink volfram surma sriblo zalizo svinec zoloto Sejsmichnist Dokladnishe Vulkanizm Div takozh RelyefDokladnishe Seredni visoti 1192 m najnizhcha tochka uriz vodi Paragvayu 90 m najvisha tochka gora Nevado Sahama 6542 m Relyef Boliviyi Gipsometrichna karta Boliviyi Suputnikovij znimok poverhni krayini Karta krayini angl Relyef Altiplano Gora Nevado SahamaKlimatDokladnishe Popri te sho Boliviya lezhit povnistyu v mezhah tropichnih shirot klimatichni umovi zminyuyutsya v shirokih mezhah vid tropichnogo klimatu v nizovinah do holodnogo visokogirnogo klimatu v najvishih chastinah And Temperaturi zalezhat persh za vse vid visoti nad rivnem morya i proyavlyayut neveliki sezonni zmini U bilshosti rajoniv opadi najchastishi protyagom lita pivdennoyi pivkuli a shorichna kilkosti opadiv zmenshuyetsya z pivnochi na pivden Zazvichaj lito vologe a zima duzhe posushliva Sonyachna radiaciya angl Klimatichna karta Boliviyi za Keppenom Karta atmosfernih opadiv Shidna nizovinna chastina Boliviyi lezhit u subekvatorialnomu klimatichnomu poyasi zahidna girska u visokogirnomu riznovidi tropichnogo Na shodi vlitku perevazhayut ekvatorialni povitryani masi vzimku tropichni Vlitku vitri dmut vid a vzimku do ekvatora Sezonni amplitudi temperaturi povitrya neznachni zimovij period ne nabagato proholodnishij za litnij Zvolozhennya dostatnye vzimku mozhe vidznachatis bilsh suhij sezon Pivnichni nizovinni oblasti mayut tropichnij klimat z visokimi temperaturami protyagom vsogo roku z visokoyu vologistyu ta silnimi zlivami Dennij maksimum v bilshosti rajoniv userednomu dosyagaye bilsh nizh 30 C protyagom vsogo roku Vologi pivnichno shidni vetri z rajoniv Amazonskoyi nizovini prinosyat istotni kilkosti opadiv yaki zazvichaj vipadayut u viglyadi korotkih griz sho inodi suprovodzhuyutsya silnimi vitrami i gradom Centralni nizovinni oblasti mayut voligij abo suhih tropichnij klimat Vid zhovtnya do kvitnya pivnichno shidni vitri perevazhayut a pogoda tepla vologa i bagata na opadi Vid travnya do veresnya prote perevazhayut suhi pivdenno shidni vitri i opadi minimalni Protyagom cogo sezonu yasnih dniv i bezhmarnih nochej dosyagayut najvishi shodenni maksimumi temperatur ta nizhchi nichni minimumi nizh protyagom doshovogo sezonu Vipadkovi vtorgnennya silnih vitriv z pivdnya tak zvani suraso mozhut dosyagati cogo regionu protyagom zimi i prinosyat proholodni temperaturi dlya protyagom kilkoh dniv Rajoni Gran Chako na zahodi krayini mayut subtropichnij napivposushlivij klimat Pivnichno shidni vitri prinosyat doshi ta teplu vologu pogodu tilki vid sichnya do bereznya inshi misyaci suhi z teplimi dnyami i proholodnimi nochami Maksimalna temperatura na teritoriyi Boliviyi 47 C bula zapisana tut Suraso takozh vplivayut na Gran Chako yih pidhid zazvichaj oznachaye grozi U gorah sezonnij hid temperaturi povitrya chitko vidstezhuyetsya Perevazhayut shidni pasatni vitri Opadiv vipadaye duzhe malo Temperaturi ta kilkosti opadiv v girskih rajonah znachno zminyuyutsya Yunga de vologi pivnichno shidni vitri nashtovhuyutsya na gori najhmarnishij najvologishij rajon z maksimalnoyu kilkistyu opadiv otrimuyuchi do 1520 mm opadiv shorichno Dolini vsiyeyi Kordilyeri Oriyental mayut m yaki temperaturi i pomirni kilkosti opadiv sho skladayut v serednomu vid 640 do 760 mm shorichno Temperaturi prote znizuyutsya z visotoyu Snigopadi mozhlivi na visotah ponad 2000 metriv a liniya postijnih snigiv znahoditsya na visoti 4600 m Oblasti ponad 5500 m mayut girskij polyarnij klimat iz rajonami vkritimi lodovikami Kordilyera Oksidental maye holodnij posushlivij klimat iz nezahishenimi vid vitru pikami Altiplano harakterizuyetsya silnimi holodnimi vitrami maye bezvodij proholodnij klimat z gostrimi vidminnostyami shodennoyi temperaturi rizkim zmenshennyam kilkosti opadiv z pivnochi na pivden Serednij maksimum protyagom dnya stanovit vid 15 C do 20 C ale v ulitku temperaturi mozhut perevishuvati 27 C Pislya sutinkiv prote rozidzhene povitrya zberigaye nebagato tepla i temperaturi shvidko spadayut majzhe do tochki zamerzannya Ozero Titikaka maye strimuyuchij vpliv na kolivannya temperaturi ale navit na jogo beregah morozi vidbuvayutsya majzhe shomisyacya i snig ne ye nezvichajnim navit ulitku Boliviya ye chlenom Vsesvitnoyi meteorologichnoyi organizaciyi WMO v krayini vedutsya sistematichni sposterezhennya za pogodoyu Vnutrishni vodiDokladnishe Zagalni zapasi vidnovlyuvanih vodnih resursiv gruntovi i poverhnevi prisni vodi stanovlyat 622 5 km Stanom na 2012 rik v krayini nalichuvalos 3 tis km zroshuvanih zemel Gidrografichna merezha Boliviyi Stochishe Madejri Richka Paragvaj Ozero Titikaka Ozero Poopo z kosmosu Solonchak Uyuni Richki Dokladnishe Richki krayini nalezhat basejnu Atlantichnogo okeanu richki rajonu Altiplano bezstichnim oblastyam ozer Titikaka ta Poopo Ozera Dokladnishe Ozero Titikaka maye ploshu 9064 km sho robit jogo najbilshim ozerom pivdennoyi Ameriki Uriz rivnya vodi znahoditsya na visoti 3810 m nad rivnem morya Maksimalna glibina 370 m serednya 215 m Jogo ob yem dosit velikij shob pidtrimuvati postijnu temperaturu u 10 C Ozero faktichno strimuye klimat na znachnij teritoriyi navkolo nogo roblyachi mozhlivim v cih rajonah viroshuvannya kukurudzi i pshenici Ozero stikaye na pivden cherez povilnu poroslu ocheretom richku Desaguadero do ozera Poopo Na vidminu vid glibokogo majzhe prisnovodnogo ozera Titikaka ozero Poopo solone i dribne z glibinami ridko bilsh nizh chotiri metri Oskilki ozero povnistyu zalezhit vid seonnoyi kilkosti opadiv ta nadlishku vodi v ozeri Titikaka rozmir ozera Poopo znachno variyuye Kilka raziv protyagom dvadcyatogo stolittya ozero majzhe povnistyu visihalo a richka Desaguadejro zasmichuvalasya osadom Protyagom najvologigishih rokiv prote ozero Poopo znachno zyuilshuvalosya na zahid zatoplyuyuchi Salar de Kojpasa dribnoyu vodoyu Bolota Dokladnishe Lodoviki Dokladnishe Gruntovi vodiGruntiDokladnishe RoslinnistDokladnishe Zemelni resursi Boliviyi ocinka 2011 roku pridatni dlya silskogospodarskogo obrobitku zemli 34 3 orni zemli 3 6 bagatorichni nasadzhennya 0 2 zemli sho postijno vikoristovuyutsya pid pasovisha 30 5 zemli zajnyati lisami i chagarnikami 52 5 inshe 13 2 Div takozh Tvarinnij svitDokladnishe Zoogeografichno teritoriya krayini nalezhit do Neotropichnoyi oblasti nizovinna chastina do gori Andi do Div takozh Ptahi Boliviyi ta Ribi BoliviyiOhorona prirodiDokladnishe Boliviya ye uchasnikom ryadu mizhnarodnih ugod z ohoroni navkolishnogo seredovisha Konvenciyi pro biologichne riznomanittya CBD Ramkovoyi konvenciyi OON pro zminu klimatu UNFCCC Kiotskogo protokolu do Ramkovoyi konvenciyi Konvenciyi OON pro borotbu z opustelyuvannyam UNCCD Konvenciyi pro mizhnarodnu torgivlyu vidami dikoyi fauni i flori sho perebuvayut pid zagrozoyu zniknennya CITES Bazelskoyi konvenciyi protidiyi transkordonnomu peremishennyu nebezpechnih vidhodiv Konvenciyi z mizhnarodnogo morskogo prava pro zapobigannya zabrudnennyu morya skidannyam vidhodiv Monrealskogo protokolu z ohoroni ozonovogo sharu MARPOL 1983 i 1994 rokiv Ramsarskoyi konvenciyi iz zahistu vodno bolotnih ugid Uryadom krayini pidpisani ale ne ratifikovani mizhnarodni ugodi shodo Konvenciyi pro zaboronu vijskovogo vplivu na prirodne seredovishe ENMOD Stihijni liha ta ekologichni problemiDokladnishe Na teritoriyi krayini sposterigayutsya nebezpechni prirodni yavisha i stihijni liha povidi na pivnichnomu shodi z bereznya po kviten aktivnij vulkanizm v Andah na kordoni z Chili viverzhennya Irruputunku 5163 m 1995 roku Sered ekologichnih problem varto vidznachiti rozchishennya lisovih masiviv pid potrebi silskogo gospodarstva j zaradi eksportu derevini prizvodit do znelisnennya eroziyu gruntiv cherez i primitivnu agrotehniku pidsichno vogneve zemlerobstvo spustelyuvannya vtratu bioriznomanittya miscevih ekosistem zabrudnennya vod sho vikoristovuyutsya dlya potreb naselennya i silskogo gospodarstva stokami promislovih pidpriyemstv Fiziko geografichne rajonuvannyaU fiziko geografichnomu vidnoshenni teritoriyu Boliviyi mozhna rozdiliti na rajoni sho vidriznyayutsya odin vid odnogo relyefom klimatom roslinnim pokrivom Gori Roztashovana bilya zahidnogo kordonu Boliviyi Kordilyera Oksidental lancyug splyachih vulkaniv i fumaroliv vulkanichnih otvoriv sho vipuskayut sirchani gazi Tut roztashovana najvisha vershina Boliviyi vkrita snigom Nevado Sahama 6 542 m Cej hrebet ye cilkom vulkanichnogo pohodzhennya i ye prodovzhennyam vulkanichnogo rajonu pivdennogo Peru Bilsha chastina pivnochi cogo hrebta maye visotu blizko 4000 m pivdenna chastina desho nizhche Opadi hocha i neviliki na vsih teritoriyi girskogo masivu bilshi v jogo pivdennij polovini de zemlya pokrita chagarnikovoyu roslinnistyu Pivdenna oblast ne otrimuye majzhe niyakih opadiv i landshaft skladayetsya zdebilshogo z bezplidnih skel Ves region Kordilyeri Oksidental slabo naselenij a jogo pivden faktichno nezhilij Starodavnij hrebet Kordilyera Oriyental tyagnetsya vid pivnichnogo boku ozera Titikaka na pivdennij shid priblizno do 17 gradusiv pivdennoyi shiroti potim rozshiryuyetsya i tyagnetsya na pivden do argentinskogo kordonu Najpivnichnisha chastina Kordilyeri Oriyental Kordilyera Real yavlyaye soboyu lancyug vrazhayuchih zasnizhenih granitnih gir Deyaki z cih vershin perevishuyut 6000 m a dvi Iyimani 6462 m bilya mista La Pas ta Iyampu 6424 m mayut veliki lodoviki na verhnih shilah Na pivden vid 17 gradusiv pivdennoyi shiroti viglyad hrebta zminyuyetsya Tut hrebet znanij yak Kordilyera Sentral ta yavlyaye soboyu velikij blok zemnoyi kori pidnyatij i nahilenij u shidnomu napryamku Zahidnij kraj cogo bloku pidvishuyetsya seriyeyu kruch vid Altiplano Osnovoyu Kordilyeri ye visoka narivne plato z visotami vid 4200 do 4400 m de neregulyarno rozkidani visoki vershini Cya teritoriya zanadto visoka dlya silskogo gospodarstva a yiyi roslinnist harakterizuyetsya kilkoma tipami visogogirnih lugiv razom vidomimi yak Puna Dolini Pivnichno shidni shili Kordilyeri Real znani yak Yunga vid slova movi ajmara sho oznachaye tepli dolini Kruti majzhe nedostupni shili gir cogo perevazhno subtropichnogo rajonu na pivnichnij shid vid mista La Pas stvoryuyut najmalovnichishu dilyanku teritoriyi Boliviyi Opadi tut znachni a bujna roslinnist vkrivaye stini vuzkih richkovih dolin Grunti tut najrodyuchishi v krayini ale pogana transportna infrastruktura pereshkodzhaye rozvitku silskogo gospodarstva Uryad sprobuvav pobuduvati zaliznicyu cherez Yungu v 1917 roci z yeduyuchi La Pas zi shidnimi nizovinami Prote zaliznicya bula pokinuta pislya zavershennya lishe 150 km Shidni shili Kordilyeri Sentral postupovo spuskayutsya seriyeyu skladnih gir ta gorbiv sho tyagnutsya z pivnochi na pivden Richki sho stikayut na shid prorizali dovgi vuzki dolini ci dolini ta ozera mizh ryadami spriyatlivi rajoni dlya silskogo gospodarsva i naselennya Rodichi alyuvialni grunti zapovnyuyut nizki rajoni ale zvedennya lisiv privelo do znachnoyi eroziya v kilkoh miscyah Poverhi dolin roztashovuyutsya na visoti vid 2000 do 3000 m nad rivnem morya temperaturi tut m yakishi nizh na Altiplano V dolinah cogo rajonu roztashovani dva vazhlivih bolivijskih mista Sukre i Kochabamba Altiplano visokogirne plato mizh dvoma golovnimi hrebtami krayini ohoplyuye chotiri golovni basejni rozdileni nevisokimi hrebtami sho prohodyat poseredini plato Uzdovzh shidnoyi storoni Altiplano bezperervna ploska oblast yaka sluzhila golovnim transportnim koridorom Boliviyi z pivnochi na pivden pochinayuchi z kolonialnih chasiv Use Altiplano bulo sformovane yak velichezna riftova dolina mizh dvoma kordilyerami sho postupovo napovnyuvalas poristimi osadovimi porodami vimitimi z navkolishnih gir Ci osadove pohodzhennya poyasnyuye postupovij nahil vid pivnochi na pivden bilshi opadi na pivnochi vidklali bilshu kilkist porodi na plato Kilkist opadiv na Altiplano znizhuyetsya u pivdennomu napryamku a nizkorosla roslinnist staye bilsh rozridzhenoyu postupovo perehodyachi u bezplidni skeli ta prostori suhoyi chervonoyi glini Na ciya teritoriyi znahodyatsya kilka solonchakiv zalishkiv visohlih starodavnih ozer Najbilshij z nih usesvitnye vidomij Salar de Uyuni sho mistit najbilshi pokladi soli u sviti plosheyu ponad 9 tis km Shar soli tut bilsh nizh 5 m zavglibshki v centri cogo rajonu Protyagom suhomu sezonu lizhko ozera mozhut peretinati vazhki vantazhivki cherez vidsutnist dobrih dorig cya teritoriya davno vikoristovuyetsya yak transportnij koridor Bilya kordonu z Argentinoyu Altiplano znovu pidvishuyetsya znovu mistyachi gorbi i vulkani yaki ohoplyuyut oblast bilya Kordilyeri Oksidental Najvidatnisha osoblivist Altiplano velike ozero u jogo pivnichnij chastini Titikaka Iz visotoyu rivnya vodi 3810 m nad rivnem morya ce najvisha sudnoplavna vodojma u sviti Nizovini sho ye chastinoyu bilshoyi Amazonskoyi nizovini zajmayut vsyu pivnichnu ta shidnu chastinu Boliviyi ta roztashovani na shid vid And Popri te sho ci rajoni ohoplyuyut dvi tretini teritoriyi krayini voni slabo naseleni i do nedavnogo chasu grali neznachnu rol v yiyi ekonomici Bilshist vazhlivih richok Boliviyi protikayut po bagatij na opadi pivnichnim chastinam nizovin osoblivo v departamentu Beni de grunti zruchni dlya viroshuvannya kavi i kakao Z pivnichnih nizovin stikayut povilni rivninni richki najbilshi z yakih Mamore Beni i Madre de Dojos stikayut na pivnich do richki Madejra pritoki Amazonki Richkovi sudna uzdovzh Beni ta Mamore zdatni perevoziti yak pasazhiriv tak i vantazhi hrote porogi na Mamore zapobigayut sudnoplavstvu dali do Braziliyi Bilya kordonu z Paragvayem dribni pishani strumki nesut vodu do richok Paragvaj ta Pilkomajo Za vidminnostyami v topografiyi i klimati nizovinni rajoni Boliviyi podilyayut na tri geografichni oblasti Ploska pivnichna oblast roztashovana na teritoriyi departamentiv Beni i pivnichnoyi chastini Kochabamba vkrita tropichnimi lisami Oskilki znachna chastina verhnogo sharu gruntu skladayetsya z tonkogo sharu gruntu pid yakim znahoditsya shar tverdoyi glini stik vodi obmezhenij a znachni kilkosti opadiv peretvoryuyut ci obshirni rajoni na bolota Centralna oblast sho ohoplyuye pivnichnu chastinu departamentu mistit pohili gorbi ta maye suhishij klimat nizh pivnichna Tut lisi sho peremezhayutsya savanami a znachna chastina teritoriyi ochishena dlya potreb silskogo gospodarstva Tut roztashovane misto Santa Krus najbilshe misto bolivijskih nizovin ta mistyatsya najbilshi bolivijski rodovisha nafti i prirodnogo gazu Pivdenno shidna chastina nizovin prodovzhennya argentinskogo ta paragvajskogo regionu Gran Chako Hocha posushliva protyagom dev yati misyaciv roku cya teritoriya peretvoryuyetsya na bolota protyagom troh vologih misyaciv roku Znachni kolivannya u rivni opadiv privodyat do nayavnosti suto chagarnikovoyi roslinnosti prote zruchni dlya vipasu hdobi hocha neshodavni vidkrittya rodovish prirodnogo gazu ta nafti privernulo bagato novih poselenciv do regionu Div takozh Div takozhPivdenna AmerikaPrimitkiBolivia Geography Factbook Kotlyakov V M 2006 Pospelov E M 2005 Atlas svitu 2005 Part II angl United Nations Convention on the Law of the Sea N Y United Nations Data zvernennya 21 lyutogo 2017 roku Time zone converter angl Kalkulyator riznici v chasi mizh dvoma punktami The Time Now 2017 16 June Data zvernennya 21 grudnya 2017 roku Boliviya Girnichij enciklopedichnij slovnik u 3 t za red V S Bileckogo D Shidnij vidavnichij dim 2004 T 3 S 3 ISBN 966 7804 78 X Atlas Geografiya materikiv i okeaniv 2014 FGAM 1964 Members angl World Meteorological Organization WMO Data zvernennya 22 lyutogo 2017 roku Ramsar Sites Information Service angl 8 bereznya 2019 roku rsis ramsar org Convention on Wetlands Data zvernennya 8 bereznya 2019 roku LiteraturaUkrayinskoyu Atlas svitu golov red zav red vidp red K DNVP Kartografiya 2005 336 s ISBN 9666315467 Atlas 7 klas Geografiya materikiv i okeaniv Ukladachi N I Chanceva K DNVP Kartografiya 2014 Byelozorov S T Geografiya materikiv K Visha shkola 1971 371 s Fizichna geografiya materikiv i okeaniv navch posib dlya studentiv VNZ u 2 ch N Nizhinskij derzhavnij universitet im Mikoli Gogolya 2013 306 s ISBN 978 617 527 106 3 Boliviya Girnichij enciklopedichnij slovnik u 3 h tt za red V S Bileckogo D Shidnij vidavnichij dim 2004 T 3 752 s ISBN 966 7804 78 X Krayinoznavchij slovnik dovidnik 5 te vid pererob i dop K Znannya 2008 839 s ISBN 978 966 346 330 8 Panasenko B D Fizichna geografiya materikiv navch posib v 2 ch V EkoBiznesCentr 1999 200 s Yurkivskij V M Regionalna ekonomichna i socialna geografiya Zarubizhni krayini Pidruchnik 2 ge K Libid 2001 416 s ISBN 966 06 0092 5 Anglijskoyu angl The Encyclopedia of World Geography Andromeda 2002 288 s ISBN 1871869587 angl Bolivia A Country Study Hudson Rex A and Hanratty Dennis M ed Washington GPO for the Library of Congress 1989 354 s Rosijskoyu ros Boliviya Latinskaya Amerika Enciklopedicheskij spravochnik v 2 h tt Glavnyj redaktor V V Volskij M Sovetskaya enciklopediya 1979 T 1 A K 576 s ros Vodohranilisha M Mysl 1987 326 s Priroda mira ros Alisov B P Kurs klimatologii v 3 h tt pod red L Gidrometizdat 1954 T 3 Klimaty zemnogo shara 320 s ros Aprodov V A Vulkany M Mysl 1982 368 s Priroda mira ros Aprodov V A Zony zemletryasenij M Mysl 2010 462 s Priroda mira ISBN 978 5 244 01122 7 ros Babaev A G Drozdov N N Pustyni M Mysl 1986 320 s Priroda mira ros Bukshtynov A D Krylov G V Lesa M Mysl 1981 316 s Priroda mira ros Vlasova T V Fizicheskaya geografiya materikov S prilegayushimi chastyami okeanov Yuzhnaya Amerika Afrika Avstraliya i Okeaniya Antarktida 4 e pererab M Prosveshenie 1986 269 s ros Gvozdeckij N A Karst M Mysl 1981 214 s Priroda mira ros Gvozdeckij N A Golubchikov Yu N Gory M Mysl 1987 400 s Priroda mira ros Ledniki M Mysl 1989 448 s Priroda mira ISBN 5 244 00315 1 ros Dorst Zh Centralnaya i Yuzhnaya Amerika M Progress 1977 318 s Kontinenty na kotoryh my zhivem ros Geograficheskij enciklopedicheskij slovar geograficheskie nazvaniya pod red A F Tryoshnikova 2 e izd dop M Sovetskaya enciklopediya 1989 585 s ISBN 5 85270 057 6 ros Isachenko A G Landshafty M Mysl 1989 504 s Priroda mira ISBN 5 244 00177 9 ros Slovar sovremennyh geograficheskih nazvanij pod obshej redakciej akad V M Kotlyakova Ekaterinburg U Faktoriya 2006 ros Lobova E V Habarov A V Pochvy M Mysl 1983 304 s Priroda mira ros Maksakovskij V P Geograficheskaya kartina mira Kniga I Obshaya harakteristika mira M Drofa 2008 495 s ISBN 978 5 358 05275 8 ros Maksakovskij V P Geograficheskaya kartina mira Kniga II Regionalnaya harakteristika mira M Drofa 2009 480 s ISBN 978 5 358 06280 1 ros Boliviya Pospelov E M Toponimicheskij slovar M AST 2005 229 s ISBN 5 17 016407 6 ros Geografiya pod red prof A P Gorkina M Rosmen Press 2006 624 s Sovremennaya illyustrirovannaya enciklopediya ISBN 5 353 02443 5 ros Fiziko geograficheskij atlas mira M Akademiya nauk SSSR i Glavnoe upravlenie geodezii i kartografii GUGK SSSR 1964 298 s ros Enciklopediya stran mira glav red N A Simoniya M NPO Ekonomika RAN otdelenie obshestvennyh nauk 2004 1319 s ISBN 5 282 02318 0 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Geografiya Boliviyi Vikishovishe Atlas Boliviyi Karti Boliviyi angl Perry Castaneda Library Map Collection Data zvernennya 21 listopada 2017 roku Bolivia angl arh 23 bereznya 2019 roku The World Factbook Washington D C Central Intelligence Agency 2017 16 June Data zvernennya 21 lyutogo 2019 roku ISSN 1553 8133 Dobirka publikacij pro Boliviyu ros Vokrug sveta Data zvernennya 23 grudnya 2017 roku European Digital Archive on the Soil Maps of the world angl ESDAC Data zvernennya 23 grudnya 2017 roku karti gruntovogo pokrovu Boliviyi