Вели́кі Бу́дища — село в Україні, у Диканській селищній громаді Полтавського району Полтавської області. Населення становить 1124 особи. До 2020 орган місцевого самоврядування — Великобудищанська сільська рада.
село Великі Будища | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
![]() | |||||
Країна | |||||
Область | Полтавська область | ||||
Район | Полтавський район | ||||
Громада | Диканська селищна громада | ||||
Облікова картка | Великі Будища | ||||
Основні дані | |||||
Населення | 1124 | ||||
Площа | 4,219 км² | ||||
Густота населення | 266 осіб/км² | ||||
Поштовий індекс | 38521 | ||||
Телефонний код | +380 805351 | ||||
Географічні дані | |||||
Географічні координати | H G O | ||||
Середня висота над рівнем моря | 171 м | ||||
Відстань до обласного центру | 33,4 км | ||||
Відстань до районного центру | 7,9 км | ||||
Місцева влада | |||||
Адреса ради | 38500, Україна, Полтавська обл., Полтавський р-н, селище Диканька, вул. Незалежності, буд. 66 | ||||
Карта | |||||
![]() ![]() Великі Будища | |||||
![]() ![]() Великі Будища | |||||
Мапа | |||||
|
Географія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkUwTHlWRU1DVTVNaVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FTVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxPVEVsUkRFbE9ETWxSREFsUWpRbFJEQWxRamdsUkRFbE9Ea2xSREFsUWpCZkpVUXdKVUpFSlVRd0pVSXdYeVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTUNWRU1TVTRNQ1ZFTVNVNE1pVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxRVEFsUkRBbFFrVWxSREVsT0RFbFJERWxPVFlsUkRBbFFqa2xSREVsT0RFbFJERWxPRU1sUkRBbFFrRWxSREFsUWtVbFJERWxPVGRmSlVReEpUazJKVVF3SlVKREpVUXdKVUpHSlVRd0pVSTFKVVF4SlRnd0pVUXhKVGsySlVReEpUazNYekUzTkRWZkpVUXhKVGd3SlVRd0pVSkZKVVF3SlVKQkpVUXhKVGd6TG1wd1p5OHpNREJ3ZUMwbFJEQWxPVElsUkRBbFFqVWxSREFsUWtJbFJEQWxRamdsUkRBbFFrRWxSREVsT1RaZkpVUXdKVGt4SlVReEpUZ3pKVVF3SlVJMEpVUXdKVUk0SlVReEpUZzVKVVF3SlVJd1h5VkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNNRjhsUkRBbFFrRWxSREFsUWpBbFJERWxPREFsUkRFbE9ESWxSREVsT1RaZkpVUXdKVUV3SlVRd0pVSkZKVVF4SlRneEpVUXhKVGsySlVRd0pVSTVKVVF4SlRneEpVUXhKVGhESlVRd0pVSkJKVVF3SlVKRkpVUXhKVGszWHlWRU1TVTVOaVZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDUmlWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNU1U1TmlWRU1TVTVOMTh4TnpRMVh5VkVNU1U0TUNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1FTVkVNU1U0TXk1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkptTHlWRU1DVTVNaVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FTVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxPVEVsUkRFbE9ETWxSREFsUWpRbFJEQWxRamdsUkRFbE9Ea2xSREFsUWpCZkpUSTRKVVF3SlRrMEpVUXdKVUk0SlVRd0pVSkJKVVF3SlVJd0pVUXdKVUpFSlVReEpUZ3hKVVF4SlRoREpVUXdKVUpCSlVRd0pVSTRKVVF3SlVJNVh5VkVNU1U0TUNWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ09TVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNSQ1V5T1Y4bFJEQWxRa1FsUkRBbFFqQmZKVVF3SlVKQkpVUXdKVUl3SlVReEpUZ3dKVVF4SlRneUpVUXhKVGsyWHpFNE56aGZKVVF4SlRnd0pVUXdKVUpGSlVRd0pVSkJKVVF4SlRnekxtcHdaeTh6TURCd2VDMGxSREFsT1RJbFJEQWxRalVsUkRBbFFrSWxSREFsUWpnbFJEQWxRa0VsUkRFbE9UWmZKVVF3SlRreEpVUXhKVGd6SlVRd0pVSTBKVVF3SlVJNEpVUXhKVGc1SlVRd0pVSXdYeVV5T0NWRU1DVTVOQ1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U0TVNWRU1TVTRReVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNPVjhsUkRFbE9EQWxSREFsUWpBbFJEQWxRamtsUkRBbFFrVWxSREFsUWtRbE1qbGZKVVF3SlVKRUpVUXdKVUl3WHlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ01DVkVNU1U0TUNWRU1TVTRNaVZFTVNVNU5sOHhPRGM0WHlWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUVNWRU1TVTRNeTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Село Великі Будища розташоване між річками Ворскла та Кратова Говтва (~ 3 км). За до 0,5 км розташовані села Чернечий Яр та Олефірщина, за 2 км від смт Диканька. Селом протікає кілька пересихаючих струмків із загатами. Селом проходить автомобільна дорога Н12.
Історія
Назва села походить від слова «буда» — споруди, де добували поташ, вугілля, дьоготь, селітру.
Археологія
Поблизу Великих Будищ виявлено 12 курганів скіфської доби.
Достеменно невідома дата виникнення поселення, але зрозуміло, що люди оселилися у цій мальовничій місцевості ще задовго до Київської Русі. Село ввійшло в історію як фортеця, захисник надворсклянського краю від половецьких і татарських орд з боку Дикого Поля. У селі чимало підземних ходів, збудованих ще сивої давнини, які слугували захистом від набігів кочівників.
Літописна згадка про Великі Будища свідчить, що у другій половині XIV століття це було одне з укріплень на правому березі Ворскли, на кордонах тодішнього Великого князівства Литовського, до складу якого увійшли ці землі після вигнання золотоординців.
Заснування поселення
Від 1569 року й до середини 17 століття поселення знаходилося у складі Речі Посполитої. З 1648 — у складі Гетьманату Богдана Хмельницького.
Від 1660 року Великі Будища — козацьке сотенне містечко Будиської (Великобудищанської) сотні Полтавського полку.
Під час Північної війни 1709 року Великі Будища були ареною боїв між російськими і шведськими військами.
Із 2 березня до кінця квітня тут знаходилася штаб-квартира шведського короля Карла ХІІ. Побував у Великих Будищах і український гетьман Іван Мазепа.
Ось як описують події тих далеких років Ілько Борщак та Рене Мартель у документальній повісті «Іван Мазепа»:
«Коли у березні 1709 року леди скреснули, діяльність з обох боків припинилася. Шведи вибрали на головну квартиру Будищі на правому березі Ворскли, а цар, вернувшись до Росії, полишив команду Меншикову. Оба противники намагались приєднати до себе запорожців. Петро вислав на Січ послів з дарунками і красномовного архімандрита. Кілька днів пізніше туди приїхали і висланці Мазепи: Орлик, генеральний суддя Чуйкевич, київський полковник Мокієвський, свояк гетьмана, і Мирович, один із найславніших мазепинців, бунчуковий товариш. 23 березня зібралась Січова Рада. Вона вислухала спочатку московських послів, а потім казала прочитати лист від Мазепи. З питомою собі зручністю він пригадав усі кривди царів супроти України; при допомозі шведів, казав він, Україна зможе скинути московське ярмо і вибороти собі свободу. Кошовий отаман Кость Гордієнко, відомий патріот і енергійна людина, ім'я якого стануло згодом поруч Мазепиного, сказав на користь гетьмана прегарну промову. Запорожці голосували однодушно, за старокозацьким звичаєм, союз із Мазепою. До Карла ХІІ вислали лист Костя Гордієнка. Кошовий отаман заявляв від „імені запорожської братії“, що він сам і його товариство приймає опіку шведського короля… 30 березня Карло ХІІ прийняв у Будищах запорожських послів. Посли ще не вийшли із королівського табору, як Гордієнко почав наступ на москалів… 6 квітня Гордієнко приїхав до Будищ зі своїм генеральним штабом. Мазепа вислав йому назустріч двох полковників і 2 тисячі козаків. Вони мали провести запорожців до Диканьки, давнього Кочубеєвого маєтку, де ще недавно Мазепа зустрічався із Мотрею. Мазепа прийняв своїх гостей бенкетом, де не бракувало нічого, бо запорожці вміли їсти й пити. На другий день гетьман Мазепа та кошовий отаман Гордієнко зі своєю дружиною стали перед Карлом ХІІ у Великих Будищах, який прийняв їх якнайщиріше. Кость Гордієнко привіз із собою більш як 100 московських полонених, зібраних по дорозі. Королеві дякував за те, що прийшов помагати Україні, і вихвалював шведських вояків… Шведський король приймав кілька днів запорожців у Великих Будищах…» — Ілько Борщак, Рене Мартель. Іван Мазепа.— Львів: Червона калина, 1933.
У Великих Будищах відбувалася зустріч частин запорізьких козаків на чолі з кошовим отаманом Костем Гордієнком. За селом, на високому пагорбі, оточеному Вовчим Яром, стояла козацька вежа, на якій сторожові козаки несли варту. Внизу — хмиз для багаття, щоб запалювати сигнальні вогні, плац, де проходили козацькі муштри. Мабуть тоді назвали козаки це місце Іван-горою. Саме тут вирішувався успіх битви за Полтаву, доля України. Тут відбувалася остання козацька рада і звучало дружнє козацьке «Згода!»
28 березня 1709 у стінах однієї з великобудищанських церков було укладено українсько-шведський договір. Карл XII, приймаючи гетьмана Івана Мазепу та кошового отамана Костя Гордієнка під свою владу, зобов'язувався не чинити мирного договору з Московською державою до того часу, поки Українська козацька держава не буде звільнена від Росії, а українцям не будуть повернені давні права та привілеї.
Трагічні події історії, що всупереч прагненню України до волі, посіяли розбрат поміж козаками, привели до того, що чимало великобудищанських козаків підтримали гетьмана і боролися разом зі шведами проти московітів і піхоти Меншикова. Але й немало було таких, що у складі російських військ полтавського коменданта Келіна своїми буйними головами і білими кістками прокладали дорогу «царю-батюшці» Петру І до його безславної для України перемоги під Полтавою 7 липня 1709 року.
Багато жителів містечка Великі Будища перебралися на лівий берег Ворскли і брали активну участь у бойових діях. Історія Полтавської баталії згадує про мужність і героїзм великобудищанських братів Левченків, сотника Максима та його брата Михайла, які разом зі своїми людьми стали захисниками Полтавської фортеці з перших днів облоги і до розгрому шведів.
Ще в кінці XVII століття з благословення гетьмана І.Самойловича поблизу містечка був заснований Великобудищанський Преображенський жіночий монастир.
Починався він як Спаський дівочий скит в урочищі, на правому березі Ворскли біля села Чернечий Яр. 1672 року скит був наділений землею гетьманом І.Самойловичем і почав управлятися ігуменіями. При ньому діяли дві церкви: Преображенська і трапезна Благовіщенська. 1689 року генеральний суддя В. А. Кочубей переніс споруди ближче до містечка Великі Будища. З того часу монастир став називатися Великобудищанським. 1782 року завдяки піклуванню ігумені Марфи Лапинської було збудовано мурований Преображенський собор. 1887 року Великобудищанський Преображенський монастир перенесено до с. Писарівщина. Головним храмом монастиря стала мурована Троїцька церква, зведена при єпархіальному училищі, відкритому 1873 року. Відтоді монастир став називатися Великобудищанським Троїцьким.
Для духовного вдосконалення за Ворсклою 1885 року монахинями було закладено Свято-Преображенський скит. Тут були збудовані господарські і житлові приміщення, церква Преображення Господнього. 1893 року при монастирі було збудовано муровану Успенську церкву. Діяло 2 школи. До Великобудищанського Преображенського монастиря був приписаний Преображенський скит на місці колишнього монастиря у Чернечому Яру.
Ці святині зруйновані за часів совєтської окупації, особливо у період її войовничого атеїзму.
Після Північної війни сотенне містечко Полтавського полку Великі Будища повернулося до мирної праці. Жителі села, крім хліборобства, займалися бджільництвом, вирощенням тютюну. У містечку відбувалося 2-4 ярмарки на рік. У 1745 році було 3 шпиталі, 6 церков, при яких діяли школа і бібліотека. У 1747 році працював селітряний завод. У жовтні 1775 року після ліквідації Полтавського полку Великі Будища увійшли до складу Полтавського повіту Новоросійської губернії. 1784 року містечко відійшло до Катеринославського намісництва, від 1796 року — до Малоросійської губернії. Від 1802 року Великі Будища належали до Полтавської губернії, а від 1803 року — до її Зіньківського повіту.
У першій чверті XIX століття у Великих Будищах був маєток надвірного радника, малоросійського поштового директора Г. П. Милорадовича (1765—1828). 1824 року маєток перейшов у спадок його дочці Є. Г. Мосоловій. За переписом 1859 року у Великих Будищах налічувалося 427 дворів, у яких проживало 2984 жителі. На 1863 рік Великі Будища вже були центром волості, налічувалося 427 дворів, 3344 жителі, продовжував працювати селітряний завод. У містечку діяли 2 муровані та 3 дерев'яні церкви, сільське ремісниче училище.
12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 721-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області», село увійшло до складу Диканської селищної громади.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно - територіальної реформи та ліквідації Диканського району, село увійшло до складу новоутвореного Полтавського району.
Великобудищанські святині
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelk1THlWRU1DVkJNQ1ZFTVNVNU5pVkVNQ1ZDTnlWRU1DVkNOQ1ZFTUNWQ01pVkVNU1U0UmlWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ1JTMGxSREFsT1RFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqTWxSREFsUWtVbFJERWxPREFsUkRBbFFrVWxSREFsUWpRbFJEQWxRamdsUkRFbE9EWWxSREVsT0VNbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqQmZKVVF4SlRnMkpVUXdKVUkxSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKQkpVUXdKVUl5SlVRd0pVSXdKVEpEWHlWRU1DVTVNaVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FTVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxPVEVsUkRFbE9ETWxSREFsUWpRbFJEQWxRamdsUkRFbE9Ea2xSREFsUWpBdWFuQm5Mek13TUhCNExTVkVNQ1ZCTUNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ055VkVNQ1ZDTkNWRU1DVkNNaVZFTVNVNFJpVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNSUzBsUkRBbE9URWxSREFsUWtVbFJEQWxRak1sUkRBbFFrVWxSREVsT0RBbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqUWxSREFsUWpnbFJERWxPRFlsUkRFbE9FTWxSREFsUWtFbFJEQWxRakJmSlVReEpUZzJKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVRd0pVSkJKVVF3SlVJeUpVUXdKVUl3SlRKRFh5VkVNQ1U1TWlWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNRU1ZFTVNVNU5sOGxSREFsT1RFbFJERWxPRE1sUkRBbFFqUWxSREFsUWpnbFJERWxPRGtsUkRBbFFqQXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Відомий український письменник Панас Мирний у своїх спогадах писав: «…спочатку показалася біла церква, а далі будинки панські, з високими парканами — козацької старшини і селянські хати. То — Великі Будища — містечко…». Церкви були справжньою окрасою містечка. Вони вирізнялися неповторною архітектурною довершеністю і розміщувалися на високих пагорбах. Золоті куполи і срібні дзвони церков виднілися далеко за околиці. Дзвони неодноразово сповіщали жителів навколишніх хуторів про небезпеку чи непогоду.
За ревізією 1795 року у містечку Великі Будища було 6 церков (не враховуючи монастирської і кладовищенської): Миколаївська, Успенська, Вознесенська, Покровська, Різдвяно-Богородицька і Троїцька. До середини XIX століття їх залишилося лише дві великих: Троїцька та Миколаївська з приписаною до неї кладовищенською Георгіївською. Миколаївська церква була розміщена у центрі села, неподалік сучасного сільського парку. У 30-их роках сільськими комуністами, комсомольцями та іншими активістами, серед яких старожили найбільше згадують колишнього завклубом Григорія Паненка, було стягнуто і розбито церковні дзвони, зруйновано іконостас, понівечено стіни. Політика войовничого атеїзму знищила великобудищанські святині. Останньою, на початку 30-их років була зруйнована Миколаївська церква, збудована у стилі класицизму. За свідченнями очевидців тих сумних подій, церковні дзвони майже не піддавалися знищенню, а багато учасників святотатства передчасно відійшли у вічність.
Діючою у всі роки та епохи залишалася Свято-Троїцька церква. Архіви зберігають цікаві розповіді із церковного життя одного із великобудищанських священиків о. Іоанна (І. Костенка (1859—1878)). Настоятелем храму протягом 25 років (від 1982 до 2007 року) був протоієрей о. Миколай (Онищенко). У грудні 2007 року архієрей Полтавської єпархії Філіп призначив настоятелем Різдвяно-Богородицької церкви 28-річного о. Олександра (Фіщука).
Відомий український письменник Олекса Стороженко, дитинство і юність якого пройшли у великобудищанському батьковому маєтку, в оповіданні «Прокіп Якович» також з великою любов'ю описує рідні звичаї: «На третій день у Великих Будищах стали. Гарне містечко, чимало таки козаків, і панів до чорта: щодня було і обідають, вечеряють у нашого пана. Яких тоді панів не довелося побачити…». Безумовно, панів тут було доволі. Та головною гордістю містечка були козацькі нащадки — працелюбні і талановиті селяни.
Населення
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
Мова | Кількість | Відсоток |
---|---|---|
українська | 1055 | 93.86% |
російська | 65 | 5.78% |
вірменська | 3 | 0.27% |
інші/не вказали | 1 | 0.09% |
Усього | 1124 | 100% |
Економіка
- ПА «Диканське».
Об'єкти соціальної сфери
- Школа.
Культурно-просвітницьке життя
У вересні 2011 року на Полтавщині проходив Другий міжнародний фестиваль церковного дзвону «Диканські передзвони», за традицією у два етапи: перша частина фестивалю 3 вересня при Свято-Троїцькому храмі Великих Будищ, а основна частина фестивалю наступного дня при Свято-Миколаївському храмі Диканьки.
Природоохоронні об'єкти
- Від східної околиці села починається територія загальнозоологічного заказника «Фесенкові Горби», що входить до Регіонального ландшафтного парку «Диканський».
Відомі уродженці
- Косенко Олександр Дмитрович — поет, педагог, журналіст, освітній діяч.
- Костенко Михайло Іванович — мемуарист, автор спогадів про битву під Порт-Артуром.
- Костенко Володимир Поліектович (1881—1956) — інженер, демократ — революціонер, один з організаторів суднобудування в СРСР.
- Крамаренко Іван Васильович (? — 1883) — протоієрей, церковний краєзнавець ХІХ століття.
- Листопад Марія Максимівна (1911—1989) — Герой Соціалістичної Праці.
- Маложиленко Ганна Карпівна (1902—1986) — Герой Соціалістичної Праці.
- Попадич Федір Миколайович — український хоровий диригент, композитор і педагог.
- Хлонь Олександра Іванівна (1891—1980) — українська килимарка.
- Юхименко Прокіп Федотович (1870—1931, Полтава) — український майстер різьблення по дереву, син Федота Юхименка.
- Юхименко Федот Іванович — український майстер різьблення по дереву.
- Онищенко Василь Якович (1910, народився в с. Великі Будища — загинув на фронті 16.07.1943 на Курській дузі) — друкував вірші у пресі Полтавщини.
Також у Великих Будищах провів дитячі роки український письменник Олекса Стороженко.
Галерея
-
-
- Пам'ятний хрест на місці Троїцької церкви
- Пам'ятний хрест на місці Троїцької церкви
- Пам'ятний хрест на місці Троїцької церкви
- Сучасна Свято-Троїцька церква
-
-
-
-
-
-
-
Див. також
Примітки
- Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2009. — Т. 6 : Ла — Мі. — С. 424. — .
- . Офіційний портал Верховної Ради України. Архів оригіналу за 9 листопада 2021. Процитовано 3 квітня 2021.
- Постанова Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів»
- . Архів оригіналу за 15 вересня 2011. Процитовано 21 серпня 2011.
Джерела
- Полтавіка — Полтавська енциклопедія. Том 12: Релігія і Церква.- Полтава: «Полтавський літератор», 2009.
- Ханко, О. Великобудищанський осередок гончарювання [ 28 вересня 2015 у Wayback Machine.] // Українська керамологія: нац. наук. щорічник. — Опішня : Укр. народознавство, 2002. — Кн. 2. — С. 218—241.
Посилання
- ВЕЛИ́КІ БУ́ДИЩА [ 13 травня 2016 у Wayback Machine.] // ЕСУ
- Погода в селі Великі Будища [ 25 червня 2008 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Veliki Budisha Veli ki Bu disha selo v Ukrayini u Dikanskij selishnij gromadi Poltavskogo rajonu Poltavskoyi oblasti Naselennya stanovit 1124 osobi Do 2020 organ miscevogo samovryaduvannya Velikobudishanska silska rada selo Veliki Budisha Gerb Velikih Budish Prapor Velikih Budish Svyato Troyicka cerkvaSvyato Troyicka cerkva Krayina Ukrayina Oblast Poltavska oblast Rajon Poltavskij rajon Gromada Dikanska selishna gromada Oblikova kartka Veliki Budisha Osnovni dani Naselennya 1124 Plosha 4 219 km Gustota naselennya 266 osib km Poshtovij indeks 38521 Telefonnij kod 380 805351 Geografichni dani Geografichni koordinati 49 51 21 pn sh 34 34 59 sh d H G O Serednya visota nad rivnem morya 171 m Vidstan do oblasnogo centru 33 4 km Vidstan do rajonnogo centru 7 9 km Misceva vlada Adresa radi 38500 Ukrayina Poltavska obl Poltavskij r n selishe Dikanka vul Nezalezhnosti bud 66 Karta Veliki Budisha Veliki Budisha Mapa Veliki Budisha u VikishovishiGeografiyaVeliki Budisha na karti Rosijskoyi imperiyi 1745 roku Mistechko Veliki Budisha ta navkolishni sela na karti 1878 r Selo Veliki Budisha roztashovane mizh richkami Vorskla ta Kratova Govtva 3 km Za do 0 5 km roztashovani sela Chernechij Yar ta Olefirshina za 2 km vid smt Dikanka Selom protikaye kilka peresihayuchih strumkiv iz zagatami Selom prohodit avtomobilna doroga N12 IstoriyaNazva sela pohodit vid slova buda sporudi de dobuvali potash vugillya dogot selitru Arheologiya Poblizu Velikih Budish viyavleno 12 kurganiv skifskoyi dobi Dostemenno nevidoma data viniknennya poselennya ale zrozumilo sho lyudi oselilisya u cij malovnichij miscevosti she zadovgo do Kiyivskoyi Rusi Selo vvijshlo v istoriyu yak fortecya zahisnik nadvorsklyanskogo krayu vid poloveckih i tatarskih ord z boku Dikogo Polya U seli chimalo pidzemnih hodiv zbudovanih she sivoyi davnini yaki sluguvali zahistom vid nabigiv kochivnikiv Litopisna zgadka pro Veliki Budisha svidchit sho u drugij polovini XIV stolittya ce bulo odne z ukriplen na pravomu berezi Vorskli na kordonah todishnogo Velikogo knyazivstva Litovskogo do skladu yakogo uvijshli ci zemli pislya vignannya zolotoordinciv Zasnuvannya poselennya Vid 1569 roku j do seredini 17 stolittya poselennya znahodilosya u skladi Rechi Pospolitoyi Z 1648 u skladi Getmanatu Bogdana Hmelnickogo Vid 1660 roku Veliki Budisha kozacke sotenne mistechko Budiskoyi Velikobudishanskoyi sotni Poltavskogo polku Pid chas Pivnichnoyi vijni 1709 roku Veliki Budisha buli arenoyu boyiv mizh rosijskimi i shvedskimi vijskami Iz 2 bereznya do kincya kvitnya tut znahodilasya shtab kvartira shvedskogo korolya Karla HII Pobuvav u Velikih Budishah i ukrayinskij getman Ivan Mazepa Os yak opisuyut podiyi tih dalekih rokiv Ilko Borshak ta Rene Martel u dokumentalnij povisti Ivan Mazepa Koli u berezni 1709 roku ledi skresnuli diyalnist z oboh bokiv pripinilasya Shvedi vibrali na golovnu kvartiru Budishi na pravomu berezi Vorskli a car vernuvshis do Rosiyi polishiv komandu Menshikovu Oba protivniki namagalis priyednati do sebe zaporozhciv Petro vislav na Sich posliv z darunkami i krasnomovnogo arhimandrita Kilka dniv piznishe tudi priyihali i vislanci Mazepi Orlik generalnij suddya Chujkevich kiyivskij polkovnik Mokiyevskij svoyak getmana i Mirovich odin iz najslavnishih mazepinciv bunchukovij tovarish 23 bereznya zibralas Sichova Rada Vona visluhala spochatku moskovskih posliv a potim kazala prochitati list vid Mazepi Z pitomoyu sobi zruchnistyu vin prigadav usi krivdi cariv suproti Ukrayini pri dopomozi shvediv kazav vin Ukrayina zmozhe skinuti moskovske yarmo i viboroti sobi svobodu Koshovij otaman Kost Gordiyenko vidomij patriot i energijna lyudina im ya yakogo stanulo zgodom poruch Mazepinogo skazav na korist getmana pregarnu promovu Zaporozhci golosuvali odnodushno za starokozackim zvichayem soyuz iz Mazepoyu Do Karla HII vislali list Kostya Gordiyenka Koshovij otaman zayavlyav vid imeni zaporozhskoyi bratiyi sho vin sam i jogo tovaristvo prijmaye opiku shvedskogo korolya 30 bereznya Karlo HII prijnyav u Budishah zaporozhskih posliv Posli she ne vijshli iz korolivskogo taboru yak Gordiyenko pochav nastup na moskaliv 6 kvitnya Gordiyenko priyihav do Budish zi svoyim generalnim shtabom Mazepa vislav jomu nazustrich dvoh polkovnikiv i 2 tisyachi kozakiv Voni mali provesti zaporozhciv do Dikanki davnogo Kochubeyevogo mayetku de she nedavno Mazepa zustrichavsya iz Motreyu Mazepa prijnyav svoyih gostej benketom de ne brakuvalo nichogo bo zaporozhci vmili yisti j piti Na drugij den getman Mazepa ta koshovij otaman Gordiyenko zi svoyeyu druzhinoyu stali pered Karlom HII u Velikih Budishah yakij prijnyav yih yaknajshirishe Kost Gordiyenko priviz iz soboyu bilsh yak 100 moskovskih polonenih zibranih po dorozi Korolevi dyakuvav za te sho prijshov pomagati Ukrayini i vihvalyuvav shvedskih voyakiv Shvedskij korol prijmav kilka dniv zaporozhciv u Velikih Budishah Ilko Borshak Rene Martel Ivan Mazepa Lviv Chervona kalina 1933 U Velikih Budishah vidbuvalasya zustrich chastin zaporizkih kozakiv na choli z koshovim otamanom Kostem Gordiyenkom Za selom na visokomu pagorbi otochenomu Vovchim Yarom stoyala kozacka vezha na yakij storozhovi kozaki nesli vartu Vnizu hmiz dlya bagattya shob zapalyuvati signalni vogni plac de prohodili kozacki mushtri Mabut todi nazvali kozaki ce misce Ivan goroyu Same tut virishuvavsya uspih bitvi za Poltavu dolya Ukrayini Tut vidbuvalasya ostannya kozacka rada i zvuchalo druzhnye kozacke Zgoda 28 bereznya 1709 u stinah odniyeyi z velikobudishanskih cerkov bulo ukladeno ukrayinsko shvedskij dogovir Karl XII prijmayuchi getmana Ivana Mazepu ta koshovogo otamana Kostya Gordiyenka pid svoyu vladu zobov yazuvavsya ne chiniti mirnogo dogovoru z Moskovskoyu derzhavoyu do togo chasu poki Ukrayinska kozacka derzhava ne bude zvilnena vid Rosiyi a ukrayincyam ne budut poverneni davni prava ta privileyi Tragichni podiyi istoriyi sho vsuperech pragnennyu Ukrayini do voli posiyali rozbrat pomizh kozakami priveli do togo sho chimalo velikobudishanskih kozakiv pidtrimali getmana i borolisya razom zi shvedami proti moskovitiv i pihoti Menshikova Ale j nemalo bulo takih sho u skladi rosijskih vijsk poltavskogo komendanta Kelina svoyimi bujnimi golovami i bilimi kistkami prokladali dorogu caryu batyushci Petru I do jogo bezslavnoyi dlya Ukrayini peremogi pid Poltavoyu 7 lipnya 1709 roku Bagato zhiteliv mistechka Veliki Budisha perebralisya na livij bereg Vorskli i brali aktivnu uchast u bojovih diyah Istoriya Poltavskoyi bataliyi zgaduye pro muzhnist i geroyizm velikobudishanskih brativ Levchenkiv sotnika Maksima ta jogo brata Mihajla yaki razom zi svoyimi lyudmi stali zahisnikami Poltavskoyi forteci z pershih dniv oblogi i do rozgromu shvediv She v kinci XVII stolittya z blagoslovennya getmana I Samojlovicha poblizu mistechka buv zasnovanij Velikobudishanskij Preobrazhenskij zhinochij monastir Pochinavsya vin yak Spaskij divochij skit v urochishi na pravomu berezi Vorskli bilya sela Chernechij Yar 1672 roku skit buv nadilenij zemleyu getmanom I Samojlovichem i pochav upravlyatisya igumeniyami Pri nomu diyali dvi cerkvi Preobrazhenska i trapezna Blagovishenska 1689 roku generalnij suddya V A Kochubej perenis sporudi blizhche do mistechka Veliki Budisha Z togo chasu monastir stav nazivatisya Velikobudishanskim 1782 roku zavdyaki pikluvannyu igumeni Marfi Lapinskoyi bulo zbudovano murovanij Preobrazhenskij sobor 1887 roku Velikobudishanskij Preobrazhenskij monastir pereneseno do s Pisarivshina Golovnim hramom monastirya stala murovana Troyicka cerkva zvedena pri yeparhialnomu uchilishi vidkritomu 1873 roku Vidtodi monastir stav nazivatisya Velikobudishanskim Troyickim Dlya duhovnogo vdoskonalennya za Vorskloyu 1885 roku monahinyami bulo zakladeno Svyato Preobrazhenskij skit Tut buli zbudovani gospodarski i zhitlovi primishennya cerkva Preobrazhennya Gospodnogo 1893 roku pri monastiri bulo zbudovano murovanu Uspensku cerkvu Diyalo 2 shkoli Do Velikobudishanskogo Preobrazhenskogo monastirya buv pripisanij Preobrazhenskij skit na misci kolishnogo monastirya u Chernechomu Yaru Ci svyatini zrujnovani za chasiv sovyetskoyi okupaciyi osoblivo u period yiyi vojovnichogo ateyizmu Pislya Pivnichnoyi vijni sotenne mistechko Poltavskogo polku Veliki Budisha povernulosya do mirnoyi praci Zhiteli sela krim hliborobstva zajmalisya bdzhilnictvom viroshennyam tyutyunu U mistechku vidbuvalosya 2 4 yarmarki na rik U 1745 roci bulo 3 shpitali 6 cerkov pri yakih diyali shkola i biblioteka U 1747 roci pracyuvav selitryanij zavod U zhovtni 1775 roku pislya likvidaciyi Poltavskogo polku Veliki Budisha uvijshli do skladu Poltavskogo povitu Novorosijskoyi guberniyi 1784 roku mistechko vidijshlo do Katerinoslavskogo namisnictva vid 1796 roku do Malorosijskoyi guberniyi Vid 1802 roku Veliki Budisha nalezhali do Poltavskoyi guberniyi a vid 1803 roku do yiyi Zinkivskogo povitu U pershij chverti XIX stolittya u Velikih Budishah buv mayetok nadvirnogo radnika malorosijskogo poshtovogo direktora G P Miloradovicha 1765 1828 1824 roku mayetok perejshov u spadok jogo dochci Ye G Mosolovij Za perepisom 1859 roku u Velikih Budishah nalichuvalosya 427 dvoriv u yakih prozhivalo 2984 zhiteli Na 1863 rik Veliki Budisha vzhe buli centrom volosti nalichuvalosya 427 dvoriv 3344 zhiteli prodovzhuvav pracyuvati selitryanij zavod U mistechku diyali 2 murovani ta 3 derev yani cerkvi silske remisniche uchilishe 12 chervnya 2020 roku vidpovidno do rozporyadzhennya Kabinetu Ministriv Ukrayini 721 r Pro viznachennya administrativnih centriv ta zatverdzhennya teritorij teritorialnih gromad Poltavskoyi oblasti selo uvijshlo do skladu Dikanskoyi selishnoyi gromadi 19 lipnya 2020 roku v rezultati administrativno teritorialnoyi reformi ta likvidaciyi Dikanskogo rajonu selo uvijshlo do skladu novoutvorenogo Poltavskogo rajonu Velikobudishanski svyatini Svyato Troyicka cerkva Vidomij ukrayinskij pismennik Panas Mirnij u svoyih spogadah pisav spochatku pokazalasya bila cerkva a dali budinki panski z visokimi parkanami kozackoyi starshini i selyanski hati To Veliki Budisha mistechko Cerkvi buli spravzhnoyu okrasoyu mistechka Voni viriznyalisya nepovtornoyu arhitekturnoyu dovershenistyu i rozmishuvalisya na visokih pagorbah Zoloti kupoli i sribni dzvoni cerkov vidnilisya daleko za okolici Dzvoni neodnorazovo spovishali zhiteliv navkolishnih hutoriv pro nebezpeku chi nepogodu Za reviziyeyu 1795 roku u mistechku Veliki Budisha bulo 6 cerkov ne vrahovuyuchi monastirskoyi i kladovishenskoyi Mikolayivska Uspenska Voznesenska Pokrovska Rizdvyano Bogorodicka i Troyicka Do seredini XIX stolittya yih zalishilosya lishe dvi velikih Troyicka ta Mikolayivska z pripisanoyu do neyi kladovishenskoyu Georgiyivskoyu Mikolayivska cerkva bula rozmishena u centri sela nepodalik suchasnogo silskogo parku U 30 ih rokah silskimi komunistami komsomolcyami ta inshimi aktivistami sered yakih starozhili najbilshe zgaduyut kolishnogo zavklubom Grigoriya Panenka bulo styagnuto i rozbito cerkovni dzvoni zrujnovano ikonostas ponivecheno stini Politika vojovnichogo ateyizmu znishila velikobudishanski svyatini Ostannoyu na pochatku 30 ih rokiv bula zrujnovana Mikolayivska cerkva zbudovana u stili klasicizmu Za svidchennyami ochevidciv tih sumnih podij cerkovni dzvoni majzhe ne piddavalisya znishennyu a bagato uchasnikiv svyatotatstva peredchasno vidijshli u vichnist Diyuchoyu u vsi roki ta epohi zalishalasya Svyato Troyicka cerkva Arhivi zberigayut cikavi rozpovidi iz cerkovnogo zhittya odnogo iz velikobudishanskih svyashenikiv o Ioanna I Kostenka 1859 1878 Nastoyatelem hramu protyagom 25 rokiv vid 1982 do 2007 roku buv protoiyerej o Mikolaj Onishenko U grudni 2007 roku arhiyerej Poltavskoyi yeparhiyi Filip priznachiv nastoyatelem Rizdvyano Bogorodickoyi cerkvi 28 richnogo o Oleksandra Fishuka Vidomij ukrayinskij pismennik Oleksa Storozhenko ditinstvo i yunist yakogo projshli u velikobudishanskomu batkovomu mayetku v opovidanni Prokip Yakovich takozh z velikoyu lyubov yu opisuye ridni zvichayi Na tretij den u Velikih Budishah stali Garne mistechko chimalo taki kozakiv i paniv do chorta shodnya bulo i obidayut vecheryayut u nashogo pana Yakih todi paniv ne dovelosya pobachiti Bezumovno paniv tut bulo dovoli Ta golovnoyu gordistyu mistechka buli kozacki nashadki pracelyubni i talanoviti selyani NaselennyaMova Rozpodil naselennya za ridnoyu movoyu za danimi perepisu 2001 roku Mova Kilkist Vidsotok ukrayinska 1055 93 86 rosijska 65 5 78 virmenska 3 0 27 inshi ne vkazali 1 0 09 Usogo 1124 100 EkonomikaPA Dikanske Ob yekti socialnoyi sferiShkola Kulturno prosvitnicke zhittyaU veresni 2011 roku na Poltavshini prohodiv Drugij mizhnarodnij festival cerkovnogo dzvonu Dikanski peredzvoni za tradiciyeyu u dva etapi persha chastina festivalyu 3 veresnya pri Svyato Troyickomu hrami Velikih Budish a osnovna chastina festivalyu nastupnogo dnya pri Svyato Mikolayivskomu hrami Dikanki Prirodoohoronni ob yektiVid shidnoyi okolici sela pochinayetsya teritoriya zagalnozoologichnogo zakaznika Fesenkovi Gorbi sho vhodit do Regionalnogo landshaftnogo parku Dikanskij Fesenkovi Gorbi Viglyad z pivnichnogo shilu balki vid dorogi Veliki Budisha PisarivshinaVidomi urodzhenciKosenko Oleksandr Dmitrovich poet pedagog zhurnalist osvitnij diyach Kostenko Mihajlo Ivanovich memuarist avtor spogadiv pro bitvu pid Port Arturom Kostenko Volodimir Poliektovich 1881 1956 inzhener demokrat revolyucioner odin z organizatoriv sudnobuduvannya v SRSR Kramarenko Ivan Vasilovich 1883 protoiyerej cerkovnij krayeznavec HIH stolittya Listopad Mariya Maksimivna 1911 1989 Geroj Socialistichnoyi Praci Malozhilenko Ganna Karpivna 1902 1986 Geroj Socialistichnoyi Praci Popadich Fedir Mikolajovich ukrayinskij horovij dirigent kompozitor i pedagog Hlon Oleksandra Ivanivna 1891 1980 ukrayinska kilimarka Yuhimenko Prokip Fedotovich 1870 1931 Poltava ukrayinskij majster rizblennya po derevu sin Fedota Yuhimenka Yuhimenko Fedot Ivanovich ukrayinskij majster rizblennya po derevu Onishenko Vasil Yakovich 1910 narodivsya v s Veliki Budisha zaginuv na fronti 16 07 1943 na Kurskij duzi drukuvav virshi u presi Poltavshini Takozh u Velikih Budishah proviv dityachi roki ukrayinskij pismennik Oleksa Storozhenko GalereyaPam yatnij hrest na misci Troyickoyi cerkvi Pam yatnij hrest na misci Troyickoyi cerkvi Pam yatnij hrest na misci Troyickoyi cerkvi Suchasna Svyato Troyicka cerkvaDiv takozhVelikobudishanskij pechernij skitPrimitkiEnciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2009 T 6 La Mi S 424 ISBN 978 966 00 1028 1 Oficijnij portal Verhovnoyi Radi Ukrayini Arhiv originalu za 9 listopada 2021 Procitovano 3 kvitnya 2021 Postanova Verhovnoyi Radi Ukrayini vid 17 lipnya 2020 roku 807 IX Pro utvorennya ta likvidaciyu rajoniv Ridni movi v ob yednanih teritorialnih gromadah Ukrayini Ukrayinskij centr suspilnih danih Arhiv originalu za 15 veresnya 2011 Procitovano 21 serpnya 2011 DzherelaPoltavika Poltavska enciklopediya Tom 12 Religiya i Cerkva Poltava Poltavskij literator 2009 Hanko O Velikobudishanskij oseredok goncharyuvannya 28 veresnya 2015 u Wayback Machine Ukrayinska keramologiya nac nauk shorichnik Opishnya Ukr narodoznavstvo 2002 Kn 2 S 218 241 PosilannyaVELI KI BU DIShA 13 travnya 2016 u Wayback Machine ESU Pogoda v seli Veliki Budisha 25 chervnya 2008 u Wayback Machine