Премія Симони де Бовуар (фр.Prix Simone de Beauvoir pour la liberté des femmes) — це міжнародна премія з прав людини за свободу жінок, яка надається з 2008 року особам або групам, які борються за гендерну рівність та виступають проти порушень прав людини. Премія названа на честь французького філософа та письменниці Симони де Бовуар, авторки класичного для західного феміністського руху трактату про права жінок «Друга стать» (1949). Премія заснована феміністським теоретикомЮлією Крістевою 9 січня 2008 року, до 100-річчя від дня народження Симони де Бовуар. Сільві Ле Бон де Бовуар (прийомна донька Симони де Бовуар) та П'єр Брас — є головами призового комітету. За словами організаторок:
Симона де Бовуар вела боротьбу за права жінок зусиллями, що тривали два століття. Своєю всесвітньо відомою книгою "Друга стать" Симони де Бовуар створила революцію в міжнародному жіночому русі.
Журі цієї премії, до складу якої входять приблизно 20 міжнародно відомих діячів, серед яких кілька письменників, соціологів, філософів, журналістів та політиків, хотіло наголосити на тому, що боротьба за права жінок — це не французька, європейська чи західна концепція, це боротьба, яка залучила жінок зі всього світу.
Премія надається щороку чудовій особистості, сміливість та думки якої є прикладом для всіх, в дусі Сімони де Бовуар, яка написала: «Кінцевим кінцем, до якого люди повинні прагнути, є свобода, єдина здатна [річ], щоб встановити кожен кінець».
Лауреатки
2008 — Тасліма Насрін, письменниця з Бангладешу, і Аяан Хірсі Алі, голландська феміністка, письменниця і політична діячка.
2009 — іранська компанія [en] з підтримки фемінізму в Ірані, що вимагає змін до сексистських іранських законів.
2010 — [en], китайська відеооператорка та професор [en], та [en], китайська юристка та засновниця Центру досліджень жіночого права та юридичної допомоги при Школі юридичного університету в Пекіні.
2011 — Людмила Уліцька, російська романістка і громадська правозахисниця.
2012 — [fr]
2013 — Малала Юсафзай, пакистанська студентка, блогерка та активістка за право на освіту для дівчат.
2014 — [en], французький історик.
2015 — [en] і у Вашингтоні, округ Колумбія, єдиний великий у світі музей, повністю присвячений художній творчості жінок.
2016 — заступниця мера міста Лампедузи (Італія) Джузеппіна Ніколіні за участь у інтеграції іммігрантів на острові.
2017 — Барбара Новацька, президент польської асоціації «Save Save», яка захищає право на аборт.
Народилася в Ефіопії в 1969 році, заслана у Нідерланди. Аяан Хірсі Алі — голландська політична діячка, обрана до парламенту в 2003 році членом Ліберальної та Демократичної народної партії. Вона прийняла законопроєкт, який суттєво обмежує практику жіночого обрізання. Авторка численних статей, які заперечують небезпеку комунітаризму, яку вона вважає перешкодою для інтеграції, і закликає європейський іслам до періоду «Просвітництва». Аяан Хірсі Алі часто говорить про себе, як про «чорного Вольтера», посилаючись на французького письменника, що прищеплює клерикалізм, як християнський, так і мусульманський.
Саме під захистом поліції вона опублікувала свою книгу «De Zoontjesfabriek» («Фабрика сина»), яка принесла їй численні загрози смерті через чітку критику патріархатних відносин між чоловіком і жінкою у мусульманській релігії. Закликаючи європейський іслам до періоду «Просвітництва», Аяан Гірсі Алі звертається до європейських демократій, завданням яких є гарантувати свободу життя та думки жінок незалежно від їх походження.
ЇЇ твори, опубліковані французькою мовою, L'insoumise (2005—2006) та Ma vie rebelle (2006), свідчать про боротьбу жінки, яка пристрасно прихильна до ефективної взаємодії між жінками іммігрантками, зокрема мусульманського та європейського суспільства.
Народилася в Бангладеші в 1962 році. Спочатку була гінекологинею у державній лікарні, потім письменницею. Після публікації першого роману «Ладжа» (La Honte), який засуджує гноблення, в якому живе індуїстська громада в Бангладеші, Тасліма Наслін загрожує ісламським фундаменталістам. Її творчість була на фронті прогресивної літератури в Бангладеші та Індії. Отримала престижні нагороди, включаючи премію Сахарова за свободу думки, надану Європарламентом у 1994 році, тоді як фундаменталісти палили її книги та вимагали її повісити. Тасліма Наслін змушена була поїхати на заслання у Швецію, потім в Берлін, Стокгольм, Нью-Йорк та нарешті у Колкат в Бенгалії, де намагається отримати індійське громадянство. Книги, перекладені французькою мовою: Місця, а не місця уяви (1994), Жінки, проявіть себе! (1994), Інше життя: вірші (1995), Повернення: за ним весільні сцени, оповідання (1995), Альтернатива, за ними Доля жінки: історії (1997), Дитинство, жіноче (1998), Жінки: вірші про кохання та боротьбу (2002), Вітер та пориви, історія (2003). Твори Наслін підтверджують відданий талант та гуманістичну рішучість жінки, для якої залишається свобода, як писала Симона де Бовуар «кінець, який ще потрібно завоювати».
2009 рік
Іранська кампанія [en]
Кампанія проти законів, що дискримінують жінок в Ірані, мета — отримати мільйон підписів на підтримку своїх зусиль.
Цей рух докладає важливих зусиль для пояснення значення та природи прав людини та прав жінок для самих жінок, заохочуючи кожну з них долучитися до боротьби проти гендерної нерівності. Кампанія «Мільйон підписів» — це новий та інноваційний рух, оскільки він не сформувався навколо однієї прогресивної та відомої центральної фігури, скоріше це широкий рух, де активістки відвідують інших жінок, беруть участь в обговоренні з ними, йдуть від дому до дому і пояснюють кожній жінці про права жінок.
Завдяки стратегії віч-на-віч та через Інтернет вони створили широку мережу ідей та людей, до якої входять жінки з усіх груп, включаючи жінок із низьким рівнем доходу та соціально-економічно розвинених груп. Ці зусилля відповідають духу творчості Сімони де Бовуар.
2010 рік
[en]
Мисткиня Ай Сяомінга входить до групи «громадських інтелектуалів», як говорять у Китаї. Насправді, у французькій традиції, а особливо у традиції Сімони де Бовуар, можна було б кваліфікувати її як «віддану інтелігенцію», в тому сенсі, що вона не вагається втручатися в публічні дебати чи ні. Сяомінга не веде сумнівної боротьби за променисту утопію, а дуже просто та дуже сміливо, в щоденній боротьбі захищає права жінок та чоловіків у Китаї, що є жертвами кривдних несправедливостей. Пані Ай Сяомінга веде цю боротьбу по-різному: пишучи, розмовляючи, чи то в інтернеті, чи відповідаючи на інтерв'ю, але протягом останніх років робила це переважно за допомогою документальних фільмів, які режисерує, у співпраці з незалежною режисеркою .
Керуючи та транслюючи ці документальні фільми в абсолютно незалежній формі, Ай Сяомінга прагне утвердити себе як громадянку та допомогти іншим бути також громадянами, а не слухняними суб'єктами чи пасивними споживачами.
Ай Сяомінга не терористка, вона звичайна жінка і абсолютно ненасильницька, але своїм талантом і сміливістю вона захищає загальнолюдські цінності.
[en]
Го Цзянмей
Китайська юристка, правозахисниця та директор громадської організації з правової допомоги для жінок. Народилася в селянській родині у збіднілому регіоні Хуа, провінція Хенань. Вона була свідком бідності, нерозвиненості та порушення прав жінок як у попередніх поколіннях власної родини, так і в селі, де жила. Цей факт став поштовхом до її бажання покращити статус жінки у Китаї і боротися за свої права. У 18 років навчалася на юридичному факультеті Пекінського університету, який закінчила у 1983 році. Згодом працювала в Міністерстві юстиції, Всекитайської федерації жінок та Всеукраїнської асоціації юристів. В даний час є виконавчою директором жіночого юридичного науково-дослідного та сервісного центру юридичної школи Пекінського університету.
У 1995 році взяла участь у Четвертому міжнародному форумі юристок та міжнародній світовій конференції ООН з питань жінок у Пекіні. Пізніше того ж року з колегами заснувала Центр правових досліджень та послуг юридичної школи Пекінського університету, першу неприбуткову неурядову організацію, що спеціалізується на правовій допомозі жінок у Китаї. З цього часу Центр перетворився на впливову силу щодо захисту прав та інтересів жінок.
Брала участь у перегляді китайсього Закону про шлюб в 2001 році та у прийнятті Положення про правову допомогу в 2003 році. Також вона опублікувала 8 книг і є редакторкою трьох томів популярного права: та .
Російська романістка, праці якої демонструють «гостре почуття справедливості та демократії». Перші оповідання вийшли наприкінці 1980-х, за її сценаріями були зняті фільми: Володимира Грамматікова і "". Перша книга — «Сонечка» (1992) — увійшла до списку фіналісток премії «Російський Букер» за 1993 рік, «Джузеппе Ацербі» (Італія), була визнана у Франції найкращою перекладною книгою року і відзначена премією «Медічі». Серед відомих творів: романи «Медея і її діти» (1996) і «Казус Кукоцького», повість «Веселі похорони».
Улицька відома тим, що виступає проти російського уряду. Має чітку громадську позицію: у березні 2014 підписала звернення російських діячів культури проти окупації Криму; у травні 2018 приєдналась до заяви російських літераторів на захист українського режисера Олега Сенцова, незаконно засудженого у РФ.
2012 рік
[fr]
Група туніських жінок, які вирішили створити автономний жіночий рух, щоб представити інший дискурс та інший підхід з метою боротьби з патріархальним гнобленням та здобуття громадянства. З 1989 року Туніська асоціація демократок утвердила себе як феміністична асоціація, вірна його основним принципам. Вона бореться за самостійність, множинність та солідарність, виступає за гендерну рівність, демократію, секуляризм та соціальну справедливість. Асоціація поставила собі за мету захист прав жінок та сприяння рівності в цивільній, політичній, соціальній, економічній та культурній сферах. Вона бореться проти всіх форм дискримінації жінок та насильства проти жінок, проти всіх проявів патріархального порядку. Асоціація є членом організації (FIDH).
Пакистанська студентка, блогерка та активістка за право на освіту для дівчат. Народилася в 1997 році в Мінгорі, провінція Хібер-Пахтунхва, де виступала проти талібів, які намагалися заборонити навчання дівчат.
У дитинстві написала блог для BBC, розповівши про свою точку зору на освіту та своє життя за правління талібів. Дівчина отримала декілька пакистанських та міжнародних відзнак, тоді як її регіон був предметом боротьби між пакистанськими талібами та армії.
9 жовтня 2012 року Юсафзай стала жертвою замаху на вбивство, в якому отримала серйозні поранення. Напад був засуджений всім політичним класом в країні. 15 жовтня була переведена в лікарню в Бірмінгемі у Британії для подальшого лікування. Ця атака призвела до висвітлення в міжнародних ЗМІ боротьби Юсафзай та проблем обмеження доступу до світи для жінок у регіоні.
У 2014 році, у 17 років, Юсафзай отримала Нобелівську премію миру з індійським кайлашем Сатьярті, що зробило її наймолодшою лауреаткою в історії премії серед обох статей.
2014 рік
[en]
Мішель Перрот, 2016
Заслужена історикиня, професор сучасної історії в Паризькому Університеті і відома французька феміністка. Народилася в Парижі 18 травня 1928 року. Завдяки своїй піонерській роботі є однією з великих фігур в жіночій історії. Також працювала над історією робітничого руху та французькою тюремною системою.
Перрот особливо сприяла появі історії жінки та статі. З Жоржем Дюбі вона, зокрема, керувала « (5 т., Плон, 1991—1992 рр.) та опублікувала всі свої статті з цього питання у , Flammarion, 2001. Для неї, якщо фемінізм є універсальною свободою, він повинен бути змішаним, на відміну від універсалістичного фемінізму 1970-х, диференціалізму, та враховувати відмінності в кольорі шкіри, соціальному класі тощо.
Заступниця мера острова Лампедуза (Італія) у віці 23 років, присвятила своє життя рідному місту. Наполегливо виступаючи за екологію, вона постійно та гостро бореться за захист навколишнього середовища та проти спекуляцій власністю на острові.
Багато італійців високо оцінюють спонтанність, людяність, мужність та рішучість Джузепіни Ніколіні. Перед лицем загроз і залякувань вона чинить опір, заробляючи собі прізвисько «левиця». З 6 000 населення острова Ніколіні також вітає мігрантів і часто ховає мертвих.
Острів Лампедуза є одним з головних пунктів входу нелегальної імміграції в Європу. Також це острів, страждає від перенаселення кораблів, що зазнали поразки за останні кілька років. Щороку, тисячі мігрантів втікають на цей острів, який ближче до Тунісу, ніж до Сицилії.
З моменту обрання в травні 2012 року мером островів Лампедуза та Ліноза, Джузепіна Ніколіні вела боротьбу за права мігрантів. Вона вітає їх, коли вони прибувають загружені в імпровізованих катерах. Щодня на острів прибувають десятки тисяч мігрантів. Щодня вона вітає травмованих людей, що вижили, організовує їм виживання на острові, відзначає імена загиблих у морі, а також, найголовніше, намагається мобілізувати італійську та європейську владу з метою пошуку реальних рішень.
Новацька розпочала свою соціальну діяльність у 1993 році, працюючи на телефонній довідковій лінії для жінок, заснованій .
У 1997 році приєдналася до , а в 2001 році — до профспілки. З 2000 року була віцепрезиденткою ФМУП — спочатку відповідала за контакти зі ЗМІ, а згодом за міжнародні справи.
У 2005 році була однією із засновниць організації .
З лютого 2016 року Новацька активно працювала в Польській ініціативі — партії, що асоціює чиновників, активістів та активістів місцеві органи влади з прогресивними та проєвропейськими поглядами з усієї Польщі. У 2019 році Польська ініціатива приєдналася до Громадянської коаліції. Там політична діячка виступає за право на аборт, на штучне запліднення, у тому числі для самотніх жінок, за рівні права для гомосексуальних пар, зокрема, на усиновлення дітей.
Перше оповідання Асли Ердоган «Остання прощальна записка» отримало третє місце на літературному конкурсі «Yunus Nadi» 1990 року. Її перший роман «Оболонка людини» (тур. Kabuk Adam) опублікований в 1994 році, а у 1996 році вийшов збірник оповідань «Чудовий Мандарин» (тур. Mucizevi Mandarin). Оповідання «Дерев'яні птахи» отримало першу премію від радіостанції «Deutsche Welle» у 1997 році, а її другий роман «Місто в багряному плащі» (тур. Kırmızı Pelerinli Kent) здобув численні нагороди за кордоном, опублікований англійською.
З 1998 по 2000 роки Ердоган входила в організований Пен-клубом комітет ув'язнених письменників в тюрмах. З 1998 року вела колонку в газеті . З 2011 року вела колонку в газеті «Özgür Gündem», в якій писала про проблему насильства проти жінок, умови утримання ув'язнених і права курдів.
16 липня 2016 року у Туреччині сталася спроба державного перевороту. 17 липня в країні відбулись масові арешти прихильників Фетхуллаха Гюлена. Серед заарештованих були 20 працівників редакції «Özgür Gündem», включаючи Аслі Ердоган. Більшість незабаром були випущені, але четверо, включаючи Ердоган, були залишені в тюрмі за членство в Робітничій партії Курдистану, яка визнана Туреччиною терористичною організацією. 30 грудня 2016 року Аслі Ердоган була визнана невинною і випущена з в'язниці. Її обрали письменницею-резиденткою в Кракові. У 2017 році повернулася в Туреччину.
Народилася у Сальвадорі в місті Чальчуапі в 1986 році. Вона є активісткою, феміністкою та правозахисницею. Здобула ступінь з психології у Центральноамериканському університеті Хосе Сімеона Каньяса та спеціалізацію з гендерних питань Національного автономного університету Мексики. Вона є координаторкою політичного пропагандистського об'єднання громадян за декриміналізацію терапевтичних, етичних та евгенних абортів. Це об'єднання є багатопрофільною громадською організацією, яка прагне підвищити рівень обізнаності щодо зміни сальвадорського законодавства щодо абортів. Крім того, вони пропагують сексуальну освіту та захищають жінок, яких звинувачували або засуджували за аборті або пов'язаних з цим справах. Гросс також є членом Сальвадорської мережі правозахисників жінок. У 2014 році вона презентувала аудіодоповідь з питань сексуальних та репродуктивних прав жінок.
Примітки
. Campaign for Equality. 9 січня 2009. Архів оригіналу за 1 лютого 2009.
. Change for Equality. 10 січня 2009. Архів оригіналу за 1 лютого 2009.
Створення премії "Сімона де Бовуар за жіночу свободу" (PDF) (французька) . CulturesFrance. Січень 14, 2008.[недоступне посилання]
. international. 21 травня 2008. Архів оригіналу за 25 лютого 2021.
. France-Diplomatie (French Ministry of Foreign and European Affairs). Архів оригіналу за 3 квітня 2015.
Тасліма Наслін та Аяан Хірсі Алі - премія Сімони де Бовуар за 2008 рік (французька) . Премія Сімони де Бовуар за жіночу свободу. 3 січня 2009 року.
Іранська кампанія "Мільйон підписів" отримує премією Сімони де Бовуар за жіночу свободу 2009 року (Пресреліз). Офіційний вебжурнал премії "Сімона де Бовуар". січень 9, 2009. Процитовано жовтень 12, 2009.
"Le Prix " Simone de Beauvoir pour la liberté des femmes " 2010, " December 26, 2009
Премія "Сімони де Бовуар" 2011 року Людмилі Уліцькій (французька) . Prix Simone de Beauvoir. 23 грудня 2010 року.
Interview des responsables de l'association, site de l'université Paris-Diderot.
Премія Сімони де Бовуар за 2013 рік надана Малалі Юсафзай (французька) . Грудень 28, 2013. Процитовано Січень 7, 2013.
Michelle Perrot — Prix Simone de Beauvoir 2014
Національний музей жінок у мистецтві - премія Сімони де Бовуар (...) - премія Сімони де Бовуар. www.prixsimonedebeauvoir.com (французька) . Процитовано 21 грудня 2015.
Джузепіна Ніколіні - премія Сімони де Бовуар 2016 (французька) . Премія Сімони де Бовуар за свободу жінок. 14 січня 2016 року.
Collectif «Sauvons les femmes» — Prix Beauvoir 2017
Сесілія Лакур (Грудень 12, 2017). Аслі Ердоган, лауреатка премії "Сімони де Бовуар" за свободу жінок 2018 року. Livres Hebdo. Процитовано Грудень 14, 2017.
Кальдерон, Беатріс (9 січня 2019). Salvadoreña Sara García Gross gana premio internacional Simone de Beauvoir [Сальвадорка Сара Гарсія Гросс виграє міжнародну премію Сімони де Бовуар]. (Іспанська) . Процитовано 30 січня 2020.
Premiya Simoni de Bovuar fr Prix Simone de Beauvoir pour la liberte des femmes ce mizhnarodna premiya z prav lyudini za svobodu zhinok yaka nadayetsya z 2008 roku osobam abo grupam yaki boryutsya za gendernu rivnist ta vistupayut proti porushen prav lyudini Premiya nazvana na chest francuzkogo filosofa ta pismennici Simoni de Bovuar avtorki klasichnogo dlya zahidnogo feministskogo ruhu traktatu pro prava zhinok Druga stat 1949 Premiya zasnovana feministskim teoretikom Yuliyeyu Kristevoyu 9 sichnya 2008 roku do 100 richchya vid dnya narodzhennya Simoni de Bovuar Silvi Le Bon de Bovuar prijomna donka Simoni de Bovuar ta P yer Bras ye golovami prizovogo komitetu Za slovami organizatorok Simona de Bovuar 1955 Simona de Bovuar vela borotbu za prava zhinok zusillyami sho trivali dva stolittya Svoyeyu vsesvitno vidomoyu knigoyu Druga stat Simoni de Bovuar stvorila revolyuciyu v mizhnarodnomu zhinochomu rusi Zhuri ciyeyi premiyi do skladu yakoyi vhodyat priblizno 20 mizhnarodno vidomih diyachiv sered yakih kilka pismennikiv sociologiv filosofiv zhurnalistiv ta politikiv hotilo nagolositi na tomu sho borotba za prava zhinok ce ne francuzka yevropejska chi zahidna koncepciya ce borotba yaka zaluchila zhinok zi vsogo svitu Premiya nadayetsya shoroku chudovij osobistosti smilivist ta dumki yakoyi ye prikladom dlya vsih v dusi Simoni de Bovuar yaka napisala Kincevim kincem do yakogo lyudi povinni pragnuti ye svoboda yedina zdatna rich shob vstanoviti kozhen kinec Laureatki2008 Taslima Nasrin pismennicya z Bangladeshu i Ayaan Hirsi Ali gollandska feministka pismennicya i politichna diyachka 2009 iranska kompaniya en z pidtrimki feminizmu v Irani sho vimagaye zmin do seksistskih iranskih zakoniv 2010 en kitajska videooperatorka ta profesor en ta en kitajska yuristka ta zasnovnicya Centru doslidzhen zhinochogo prava ta yuridichnoyi dopomogi pri Shkoli yuridichnogo universitetu v Pekini 2011 Lyudmila Ulicka rosijska romanistka i gromadska pravozahisnicya 2012 fr 2013 Malala Yusafzaj pakistanska studentka blogerka ta aktivistka za pravo na osvitu dlya divchat 2014 en francuzkij istorik 2015 en i u Vashingtoni okrug Kolumbiya yedinij velikij u sviti muzej povnistyu prisvyachenij hudozhnij tvorchosti zhinok 2016 zastupnicya mera mista Lampeduzi Italiya Dzhuzeppina Nikolini za uchast u integraciyi immigrantiv na ostrovi 2017 Barbara Novacka prezident polskoyi asociaciyi Save Save yaka zahishaye pravo na abort 2018 Asli Erdogan zhurnalistka z Turechchini 2019 Sara Garsiya Gross aktivistka Salvadoru ZhuriYuliya Kristyeva zasnovnicya Premiyi 2016Dzhuli Augras Konstanciya Borde P yer Bras Nikol Fernandes Ferrer fr fr fr Smain Lacher Lilian Lazar Rahida Lemmahti Annet Levi Villard Shejla Malovani Shevalye Tipejn Martin fr fr fr fr Istoriyi laureatok premiyi2008 rik Madam Ayaan Hirsi Ali Ayaan Girsi Ali 2016 Taslima Nasrin 2000 Narodilasya v Efiopiyi v 1969 roci zaslana u Niderlandi Ayaan Hirsi Ali gollandska politichna diyachka obrana do parlamentu v 2003 roci chlenom Liberalnoyi ta Demokratichnoyi narodnoyi partiyi Vona prijnyala zakonoproyekt yakij suttyevo obmezhuye praktiku zhinochogo obrizannya Avtorka chislennih statej yaki zaperechuyut nebezpeku komunitarizmu yaku vona vvazhaye pereshkodoyu dlya integraciyi i zaklikaye yevropejskij islam do periodu Prosvitnictva Ayaan Hirsi Ali chasto govorit pro sebe yak pro chornogo Voltera posilayuchis na francuzkogo pismennika sho prisheplyuye klerikalizm yak hristiyanskij tak i musulmanskij Same pid zahistom policiyi vona opublikuvala svoyu knigu De Zoontjesfabriek Fabrika sina yaka prinesla yij chislenni zagrozi smerti cherez chitku kritiku patriarhatnih vidnosin mizh cholovikom i zhinkoyu u musulmanskij religiyi Zaklikayuchi yevropejskij islam do periodu Prosvitnictva Ayaan Girsi Ali zvertayetsya do yevropejskih demokratij zavdannyam yakih ye garantuvati svobodu zhittya ta dumki zhinok nezalezhno vid yih pohodzhennya YiYi tvori opublikovani francuzkoyu movoyu L insoumise 2005 2006 ta Ma vie rebelle 2006 svidchat pro borotbu zhinki yaka pristrasno prihilna do efektivnoyi vzayemodiyi mizh zhinkami immigrantkami zokrema musulmanskogo ta yevropejskogo suspilstva Misis Taslima Naslin Narodilasya v Bangladeshi v 1962 roci Spochatku bula ginekologineyu u derzhavnij likarni potim pismenniceyu Pislya publikaciyi pershogo romanu Ladzha La Honte yakij zasudzhuye gnoblennya v yakomu zhive induyistska gromada v Bangladeshi Taslima Naslin zagrozhuye islamskim fundamentalistam Yiyi tvorchist bula na fronti progresivnoyi literaturi v Bangladeshi ta Indiyi Otrimala prestizhni nagorodi vklyuchayuchi premiyu Saharova za svobodu dumki nadanu Yevroparlamentom u 1994 roci todi yak fundamentalisti palili yiyi knigi ta vimagali yiyi povisiti Taslima Naslin zmushena bula poyihati na zaslannya u Shveciyu potim v Berlin Stokgolm Nyu Jork ta nareshti u Kolkat v Bengaliyi de namagayetsya otrimati indijske gromadyanstvo Knigi perekladeni francuzkoyu movoyu Miscya a ne miscya uyavi 1994 Zhinki proyavit sebe 1994 Inshe zhittya virshi 1995 Povernennya za nim vesilni sceni opovidannya 1995 Alternativa za nimi Dolya zhinki istoriyi 1997 Ditinstvo zhinoche 1998 Zhinki virshi pro kohannya ta borotbu 2002 Viter ta porivi istoriya 2003 Tvori Naslin pidtverdzhuyut viddanij talant ta gumanistichnu rishuchist zhinki dlya yakoyi zalishayetsya svoboda yak pisala Simona de Bovuar kinec yakij she potribno zavoyuvati 2009 rik Iranska kampaniya en Kampaniya proti zakoniv sho diskriminuyut zhinok v Irani meta otrimati miljon pidpisiv na pidtrimku svoyih zusil Cej ruh dokladaye vazhlivih zusil dlya poyasnennya znachennya ta prirodi prav lyudini ta prav zhinok dlya samih zhinok zaohochuyuchi kozhnu z nih doluchitisya do borotbi proti gendernoyi nerivnosti Kampaniya Miljon pidpisiv ce novij ta innovacijnij ruh oskilki vin ne sformuvavsya navkolo odniyeyi progresivnoyi ta vidomoyi centralnoyi figuri skorishe ce shirokij ruh de aktivistki vidviduyut inshih zhinok berut uchast v obgovorenni z nimi jdut vid domu do domu i poyasnyuyut kozhnij zhinci pro prava zhinok Zavdyaki strategiyi vich na vich ta cherez Internet voni stvorili shiroku merezhu idej ta lyudej do yakoyi vhodyat zhinki z usih grup vklyuchayuchi zhinok iz nizkim rivnem dohodu ta socialno ekonomichno rozvinenih grup Ci zusillya vidpovidayut duhu tvorchosti Simoni de Bovuar 2010 rik en Mistkinya Aj Syaominga vhodit do grupi gromadskih intelektualiv yak govoryat u Kitayi Naspravdi u francuzkij tradiciyi a osoblivo u tradiciyi Simoni de Bovuar mozhna bulo b kvalifikuvati yiyi yak viddanu inteligenciyu v tomu sensi sho vona ne vagayetsya vtruchatisya v publichni debati chi ni Syaominga ne vede sumnivnoyi borotbi za promenistu utopiyu a duzhe prosto ta duzhe smilivo v shodennij borotbi zahishaye prava zhinok ta cholovikiv u Kitayi sho ye zhertvami krivdnih nespravedlivostej Pani Aj Syaominga vede cyu borotbu po riznomu pishuchi rozmovlyayuchi chi to v interneti chi vidpovidayuchi na interv yu ale protyagom ostannih rokiv robila ce perevazhno za dopomogoyu dokumentalnih filmiv yaki rezhiseruye u spivpraci z nezalezhnoyu rezhiserkoyu Keruyuchi ta translyuyuchi ci dokumentalni filmi v absolyutno nezalezhnij formi Aj Syaominga pragne utverditi sebe yak gromadyanku ta dopomogti inshim buti takozh gromadyanami a ne sluhnyanimi sub yektami chi pasivnimi spozhivachami Aj Syaominga ne teroristka vona zvichajna zhinka i absolyutno nenasilnicka ale svoyim talantom i smilivistyu vona zahishaye zagalnolyudski cinnosti en Go Czyanmej Kitajska yuristka pravozahisnicya ta direktor gromadskoyi organizaciyi z pravovoyi dopomogi dlya zhinok Narodilasya v selyanskij rodini u zbidnilomu regioni Hua provinciya Henan Vona bula svidkom bidnosti nerozvinenosti ta porushennya prav zhinok yak u poperednih pokolinnyah vlasnoyi rodini tak i v seli de zhila Cej fakt stav poshtovhom do yiyi bazhannya pokrashiti status zhinki u Kitayi i borotisya za svoyi prava U 18 rokiv navchalasya na yuridichnomu fakulteti Pekinskogo universitetu yakij zakinchila u 1983 roci Zgodom pracyuvala v Ministerstvi yusticiyi Vsekitajskoyi federaciyi zhinok ta Vseukrayinskoyi asociaciyi yuristiv V danij chas ye vikonavchoyu direktorom zhinochogo yuridichnogo naukovo doslidnogo ta servisnogo centru yuridichnoyi shkoli Pekinskogo universitetu U 1995 roci vzyala uchast u Chetvertomu mizhnarodnomu forumi yuristok ta mizhnarodnij svitovij konferenciyi OON z pitan zhinok u Pekini Piznishe togo zh roku z kolegami zasnuvala Centr pravovih doslidzhen ta poslug yuridichnoyi shkoli Pekinskogo universitetu pershu nepributkovu neuryadovu organizaciyu sho specializuyetsya na pravovij dopomozi zhinok u Kitayi Z cogo chasu Centr peretvorivsya na vplivovu silu shodo zahistu prav ta interesiv zhinok Brala uchast u pereglyadi kitajsogo Zakonu pro shlyub v 2001 roci ta u prijnyatti Polozhennya pro pravovu dopomogu v 2003 roci Takozh vona opublikuvala 8 knig i ye redaktorkoyu troh tomiv populyarnogo prava ta Posibnik z sprav pro pravovu dopomogu zhinkam 2011 rik Lyudmila Ulicka Lyudmila Ulicka Rosijska romanistka praci yakoyi demonstruyut gostre pochuttya spravedlivosti ta demokratiyi Pershi opovidannya vijshli naprikinci 1980 h za yiyi scenariyami buli znyati filmi Volodimira Grammatikova i Persha kniga Sonechka 1992 uvijshla do spisku finalistok premiyi Rosijskij Buker za 1993 rik Dzhuzeppe Acerbi Italiya bula viznana u Franciyi najkrashoyu perekladnoyu knigoyu roku i vidznachena premiyeyu Medichi Sered vidomih tvoriv romani Medeya i yiyi diti 1996 i Kazus Kukockogo povist Veseli pohoroni Ulicka vidoma tim sho vistupaye proti rosijskogo uryadu Maye chitku gromadsku poziciyu u berezni 2014 pidpisala zvernennya rosijskih diyachiv kulturi proti okupaciyi Krimu u travni 2018 priyednalas do zayavi rosijskih literatoriv na zahist ukrayinskogo rezhisera Olega Sencova nezakonno zasudzhenogo u RF 2012 rik fr Grupa tuniskih zhinok yaki virishili stvoriti avtonomnij zhinochij ruh shob predstaviti inshij diskurs ta inshij pidhid z metoyu borotbi z patriarhalnim gnoblennyam ta zdobuttya gromadyanstva Z 1989 roku Tuniska asociaciya demokratok utverdila sebe yak feministichna asociaciya virna jogo osnovnim principam Vona boretsya za samostijnist mnozhinnist ta solidarnist vistupaye za gendernu rivnist demokratiyu sekulyarizm ta socialnu spravedlivist Asociaciya postavila sobi za metu zahist prav zhinok ta spriyannya rivnosti v civilnij politichnij socialnij ekonomichnij ta kulturnij sferah Vona boretsya proti vsih form diskriminaciyi zhinok ta nasilstva proti zhinok proti vsih proyaviv patriarhalnogo poryadku Asociaciya ye chlenom organizaciyi FIDH 2013 rik Malala Yusafzaj Malala Yusafzaj 2014 Pakistanska studentka blogerka ta aktivistka za pravo na osvitu dlya divchat Narodilasya v 1997 roci v Mingori provinciya Hiber Pahtunhva de vistupala proti talibiv yaki namagalisya zaboroniti navchannya divchat U ditinstvi napisala blog dlya BBC rozpovivshi pro svoyu tochku zoru na osvitu ta svoye zhittya za pravlinnya talibiv Divchina otrimala dekilka pakistanskih ta mizhnarodnih vidznak todi yak yiyi region buv predmetom borotbi mizh pakistanskimi talibami ta armiyi 9 zhovtnya 2012 roku Yusafzaj stala zhertvoyu zamahu na vbivstvo v yakomu otrimala serjozni poranennya Napad buv zasudzhenij vsim politichnim klasom v krayini 15 zhovtnya bula perevedena v likarnyu v Birmingemi u Britaniyi dlya podalshogo likuvannya Cya ataka prizvela do visvitlennya v mizhnarodnih ZMI borotbi Yusafzaj ta problem obmezhennya dostupu do sviti dlya zhinok u regioni U 2014 roci u 17 rokiv Yusafzaj otrimala Nobelivsku premiyu miru z indijskim kajlashem Satyarti sho zrobilo yiyi najmolodshoyu laureatkoyu v istoriyi premiyi sered oboh statej 2014 rik en Mishel Perrot 2016 Zasluzhena istorikinya profesor suchasnoyi istoriyi v Parizkomu Universiteti i vidoma francuzka feministka Narodilasya v Parizhi 18 travnya 1928 roku Zavdyaki svoyij pionerskij roboti ye odniyeyu z velikih figur v zhinochij istoriyi Takozh pracyuvala nad istoriyeyu robitnichogo ruhu ta francuzkoyu tyuremnoyu sistemoyu Perrot osoblivo spriyala poyavi istoriyi zhinki ta stati Z Zhorzhem Dyubi vona zokrema keruvala 5 t Plon 1991 1992 rr ta opublikuvala vsi svoyi statti z cogo pitannya u Flammarion 2001 Dlya neyi yaksho feminizm ye universalnoyu svobodoyu vin povinen buti zmishanim na vidminu vid universalistichnogo feminizmu 1970 h diferencializmu ta vrahovuvati vidminnosti v kolori shkiri socialnomu klasi tosho 2015 rik en Privatnij muzej zasnovanij v 1981 roci u Vashingtoni Vilgelmina Koul Holladej Ce yedinij u sviti muzej povnistyu prisvyachenij zhinochomu mistectvu Muzej funkcionuye ta vidkritij dlya publiki z 1987 roku Vidomi hudozhnici taki yak Meri Kassat Frida Kalo i Dzhordzhiya O Kif a dlya Franciyi Elizabet Vizhe Lebren Kamila Klodel Sonya Delone ta ye sered hudozhnic predstavlenih v postijnih kolekciyah 2016 Dzhuzeppina Nikolini Zastupnicya mera ostrova Lampeduza Italiya u vici 23 rokiv prisvyatila svoye zhittya ridnomu mistu Napoleglivo vistupayuchi za ekologiyu vona postijno ta gostro boretsya za zahist navkolishnogo seredovisha ta proti spekulyacij vlasnistyu na ostrovi Bagato italijciv visoko ocinyuyut spontannist lyudyanist muzhnist ta rishuchist Dzhuzepini Nikolini Pered licem zagroz i zalyakuvan vona chinit opir zaroblyayuchi sobi prizvisko levicya Z 6 000 naselennya ostrova Nikolini takozh vitaye migrantiv i chasto hovaye mertvih Ostriv Lampeduza ye odnim z golovnih punktiv vhodu nelegalnoyi immigraciyi v Yevropu Takozh ce ostriv strazhdaye vid perenaselennya korabliv sho zaznali porazki za ostanni kilka rokiv Shoroku tisyachi migrantiv vtikayut na cej ostriv yakij blizhche do Tunisu nizh do Siciliyi Z momentu obrannya v travni 2012 roku merom ostroviv Lampeduza ta Linoza Dzhuzepina Nikolini vela borotbu za prava migrantiv Vona vitaye yih koli voni pribuvayut zagruzheni v improvizovanih katerah Shodnya na ostriv pribuvayut desyatki tisyach migrantiv Shodnya vona vitaye travmovanih lyudej sho vizhili organizovuye yim vizhivannya na ostrovi vidznachaye imena zagiblih u mori a takozh najgolovnishe namagayetsya mobilizuvati italijsku ta yevropejsku vladu z metoyu poshuku realnih rishen 2017 rik Barbara Novacka Barbara Novacka 2019 Prezidentka yaka zahishaye pravo zhinok na abort Novacka rozpochala svoyu socialnu diyalnist u 1993 roci pracyuyuchi na telefonnij dovidkovij liniyi dlya zhinok zasnovanij U 1997 roci priyednalasya do a v 2001 roci do profspilki Z 2000 roku bula viceprezidentkoyu FMUP spochatku vidpovidala za kontakti zi ZMI a zgodom za mizhnarodni spravi U 2005 roci bula odniyeyu iz zasnovnic organizaciyi Z lyutogo 2016 roku Novacka aktivno pracyuvala v Polskij iniciativi partiyi sho asociyuye chinovnikiv aktivistiv ta aktivistiv miscevi organi vladi z progresivnimi ta proyevropejskimi poglyadami z usiyeyi Polshi U 2019 roci Polska iniciativa priyednalasya do Gromadyanskoyi koaliciyi Tam politichna diyachka vistupaye za pravo na abort na shtuchne zaplidnennya u tomu chisli dlya samotnih zhinok za rivni prava dlya gomoseksualnih par zokrema na usinovlennya ditej 2018 Asli Erdogan 2017 Asli Erdogan Turecka pismennicya pravozahisnicya fizikinya ta kolumnistka Pracyuvala zhurnalistkoyu gazeti ta oglyadachkoyu gazeti Pershe opovidannya Asli Erdogan Ostannya proshalna zapiska otrimalo tretye misce na literaturnomu konkursi Yunus Nadi 1990 roku Yiyi pershij roman Obolonka lyudini tur Kabuk Adam opublikovanij v 1994 roci a u 1996 roci vijshov zbirnik opovidan Chudovij Mandarin tur Mucizevi Mandarin Opovidannya Derev yani ptahi otrimalo pershu premiyu vid radiostanciyi Deutsche Welle u 1997 roci a yiyi drugij roman Misto v bagryanomu plashi tur Kirmizi Pelerinli Kent zdobuv chislenni nagorodi za kordonom opublikovanij anglijskoyu Z 1998 po 2000 roki Erdogan vhodila v organizovanij Pen klubom komitet uv yaznenih pismennikiv v tyurmah Z 1998 roku vela kolonku v gazeti Z 2011 roku vela kolonku v gazeti Ozgur Gundem v yakij pisala pro problemu nasilstva proti zhinok umovi utrimannya uv yaznenih i prava kurdiv 16 lipnya 2016 roku u Turechchini stalasya sproba derzhavnogo perevorotu 17 lipnya v krayini vidbulis masovi areshti prihilnikiv Fethullaha Gyulena Sered zaareshtovanih buli 20 pracivnikiv redakciyi Ozgur Gundem vklyuchayuchi Asli Erdogan Bilshist nezabarom buli vipusheni ale chetvero vklyuchayuchi Erdogan buli zalisheni v tyurmi za chlenstvo v Robitnichij partiyi Kurdistanu yaka viznana Turechchinoyu teroristichnoyu organizaciyeyu 30 grudnya 2016 roku Asli Erdogan bula viznana nevinnoyu i vipushena z v yaznici Yiyi obrali pismenniceyu rezidentkoyu v Krakovi U 2017 roci povernulasya v Turechchinu 2019 Sara Garsiya Gross Narodilasya u Salvadori v misti Chalchuapi v 1986 roci Vona ye aktivistkoyu feministkoyu ta pravozahisniceyu Zdobula stupin z psihologiyi u Centralnoamerikanskomu universiteti Hose Simeona Kanyasa ta specializaciyu z gendernih pitan Nacionalnogo avtonomnogo universitetu Meksiki Vona ye koordinatorkoyu politichnogo propagandistskogo ob yednannya gromadyan za dekriminalizaciyu terapevtichnih etichnih ta evgennih abortiv Ce ob yednannya ye bagatoprofilnoyu gromadskoyu organizaciyeyu yaka pragne pidvishiti riven obiznanosti shodo zmini salvadorskogo zakonodavstva shodo abortiv Krim togo voni propaguyut seksualnu osvitu ta zahishayut zhinok yakih zvinuvachuvali abo zasudzhuvali za aborti abo pov yazanih z cim spravah Gross takozh ye chlenom Salvadorskoyi merezhi pravozahisnikiv zhinok U 2014 roci vona prezentuvala audiodopovid z pitan seksualnih ta reproduktivnih prav zhinok Primitki Campaign for Equality 9 sichnya 2009 Arhiv originalu za 1 lyutogo 2009 Change for Equality 10 sichnya 2009 Arhiv originalu za 1 lyutogo 2009 Stvorennya premiyi Simona de Bovuar za zhinochu svobodu PDF francuzka CulturesFrance Sichen 14 2008 nedostupne posilannya international 21 travnya 2008 Arhiv originalu za 25 lyutogo 2021 France Diplomatie French Ministry of Foreign and European Affairs Arhiv originalu za 3 kvitnya 2015 Taslima Naslin ta Ayaan Hirsi Ali premiya Simoni de Bovuar za 2008 rik francuzka Premiya Simoni de Bovuar za zhinochu svobodu 3 sichnya 2009 roku Iranska kampaniya Miljon pidpisiv otrimuye premiyeyu Simoni de Bovuar za zhinochu svobodu 2009 roku Presreliz Oficijnij vebzhurnal premiyi Simona de Bovuar sichen 9 2009 Procitovano zhovten 12 2009 Le Prix Simone de Beauvoir pour la liberte des femmes 2010 December 26 2009 Premiya Simoni de Bovuar 2011 roku Lyudmili Ulickij francuzka Prix Simone de Beauvoir 23 grudnya 2010 roku Interview des responsables de l association site de l universite Paris Diderot Premiya Simoni de Bovuar za 2013 rik nadana Malali Yusafzaj francuzka Gruden 28 2013 Procitovano Sichen 7 2013 Michelle Perrot Prix Simone de Beauvoir 2014 Nacionalnij muzej zhinok u mistectvi premiya Simoni de Bovuar premiya Simoni de Bovuar www prixsimonedebeauvoir com francuzka Procitovano 21 grudnya 2015 Dzhuzepina Nikolini premiya Simoni de Bovuar 2016 francuzka Premiya Simoni de Bovuar za svobodu zhinok 14 sichnya 2016 roku Collectif Sauvons les femmes Prix Beauvoir 2017 Sesiliya Lakur Gruden 12 2017 Asli Erdogan laureatka premiyi Simoni de Bovuar za svobodu zhinok 2018 roku Livres Hebdo Procitovano Gruden 14 2017 Kalderon Beatris 9 sichnya 2019 Salvadorena Sara Garcia Gross gana premio internacional Simone de Beauvoir Salvadorka Sara Garsiya Gross vigraye mizhnarodnu premiyu Simoni de Bovuar Ispanska Procitovano 30 sichnya 2020 Premiya Simoni de Bovuar za zhinochu svobodu http www prixsimonedebeauvoir com francuzka prixsimonedebeauvoir TakozhSimona de Bovuar Spisok laureatok Nobelivskoyi premiyi Memorialna premiya Dzhejmsa Tiptri molodshogo Zhinochi nagorodiPosilannyaOficijnij sajt in French