Турецька Республіка вела переговори про вступ до Європейського Союзу як держава-член після того, як 14 квітня 1987 року подала заявку на вступ до Європейського економічного співтовариства, попередника ЄС. Це одна з семи нинішніх країн-кандидатів на вступ до ЄС разом з Албанією, Сербією, Молдовою, Північною Македонією, Чорногорією та Україною.
Турецька заявка на вступ до ЄС | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Статус | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Кандидат, перемовини чиї заморожені | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Заявку подано | 14 квітня 1987 | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Заявку схвалено | 12 грудня 1999 | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Початок перемовин | 3 жовтня 2005 | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Замороження перемовин | 13 грудня 2016 | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Відкликання заявки | color: white | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Прогрес | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Призупинено/Заморожено | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Хід скринінгу |
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Закриті розділи |
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Хід ратифікації | Поки що не застосовується | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Вебсайт | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Директорат Міністерства закордонних справ Турецької Республіки у справах ЄС Європейська комісія |
Після десяти членів-засновників у 1949 році Туреччина стала одним із перших нових членів (13-м членом) Ради Європи в 1950 році. Країна стала асоційованим членом Європейського економічного співтовариства (ЄЕС) у 1963 році та була асоційованим членом Західноєвропейського Союзу з 1992 року до його завершення в 2011 році. Туреччина підписала угоду про Митний союз з ЄС у 1995 році та була офіційно визнана кандидатом на членство 12 грудня 1999 року на саміті Європейської Ради у Гельсінкі.
Переговори про повне членство були розпочаті 3 жовтня 2005 року. Прогрес був повільним, і з 35 розділів, необхідних для завершення процесу приєднання, було відкрито лише 16, а один був закритий до травня 2016 року. Угода про біженців на початку 2016 року між Туреччиною та Європейським Союзом мав на меті прискорити переговори після попередньої стагнації та дозволити туркам безвізовий режим подорожей Європою.
З 2016 року переговори про вступ зупинилися. ЄС звинувачував і критикував Туреччину за порушення прав людини та дефіцит верховенства права. У 2017 році чиновники ЄС заявили, що запланована політика Туреччини порушує Копенгагенські критерії, права на членство в ЄС. 26 червня 2018 року Рада з загальних питань заявила, що «Туреччина все більше віддаляється від Європейського Союзу.
20 лютого 2019 року комітет Європейського парламенту проголосував за призупинення переговорів про вступ, що викликало критику з боку уряду Туреччини. Тому переговори про вступ Туреччини фактично зайшли в глухий кут, і не можна розглядати подальші глави для відкриття чи закриття, а також подальшу роботу щодо модернізації Митного союзу ЄС-Туреччина».
Вступ
Передумови
Після розділу Османської імперії після Першої світової війни турецькі революціонери на чолі з Мустафою Кемалем Ататюрком вийшли переможцями у війні за незалежність Туреччини, створивши сучасну Турецьку Республіку, якою вона існує сьогодні. Ататюрк, президент Туреччини, здійснив низку реформ, включаючи секуляризацію та індустріалізацію, спрямованих на «європеізацію» або вестернізацію країни. Під час Другої світової війни Туреччина залишалася нейтральною до лютого 1945 року, коли вона приєдналася до союзників. Країна брала участь у плані Маршалла 1947 р., у 1950 р. стала членом Ради Європи, а в 1952 р. — членом НАТО. Під час холодної війни Туреччина вступила в союз із США та Західною Європою. Позиція Туреччини щодо Європи була охарактеризована як «Європа була об’єктом бажання, а також джерелом розчарування турецької національної ідентичности протягом довгої та напруженої історії».
Коротка історія основних подій
Дата | Подія |
---|---|
13 грудня 1997 | Рада Люксембургу оголошує Туреччину правом стати членом ЄС. |
11 грудня 1999 | Європейська рада в Гельсінкі оголосила Туреччину країною-кандидатом. |
24 березня 2001 | Рада ухвалила Партнерство щодо вступу Туреччини. |
19 травня 2003 | Рада ухвалила переглянуте Партнерство приєднання Туреччини. |
16 грудня 2004 | Європейська Рада заявляє, що Туреччина достатньою мірою відповідає критеріям для початку переговорів про вступ, починаючи з жовтня 2005 року. |
3 жовтня 2005 | Рада ухвалює переговорну структуру, і переговори офіційно відкриваються. Починається процес скринінгу. |
1 червня 2006 | Відкриваються та закриваються переговори щодо розділу 25 – Наука та дослідження. |
11 грудня 2006 | Оскільки Туреччина відмовилася застосувати до Кіпру Додатковий протокол до Анкарської угоди, Рада вирішує, що вісім глав не відкриватимуться. |
19 лютого 2008 | Рада ухвалила переглянуте Партнерство приєднання Туреччини. |
30 червня 2010 | Розпочато переговори щодо розділу 12 – Безпека харчових продуктів, ветеринарна та фітосанітарна політика. |
17 травня 2012 | Розпочато «Позитивний порядок денний», спрямований на внесення свіжої динаміки у відносини ЄС-Туреччина. |
5 листопада 2013 | Розпочато переговори щодо розділу 22 – Регіональна політика та координація структурних інструментів. |
16 грудня 2013 | Розпочато діалог щодо лібералізації візового режиму та підписана Угода про реадмісію між ЄС та Туреччиною. |
29 листопада 2015 | Відбувся перший саміт ЄС-Туреччина та запущено Спільний план дій ЄС-Туреччина. ЄС вітає зобов’язання Туреччини прискорити виконання контрольних показників візової дорожньої карти в обмін на припинення потоку сирійських біженців з Туреччини до Греції. |
14 грудня 2015 | Розпочато переговори щодо розділу 17 – Економічна та монетарна політика. |
30 червня 2016 | Розпочато переговори щодо розділу 33 – Фінансові та бюджетні положення. |
24 листопада 2016 | Депутати Європарламенту переважною більшістю голосів за призупинення переговорів з Туреччиною через питання прав людини та верховенства права. |
20 лютого 2019 | Комітет Європарламенту проголосував за призупинення переговорів про вступ з Туреччиною. |
1950–1990-ті роки
Туреччина вперше подала заявку на асоційоване членство в Європейському економічному співтоваристві в 1959 році, а 12 вересня 1963 року підписала «Угоду про створення асоціації між Турецькою Республікою та Європейським економічним співтовариством», також відому як Анкарська угода. Ця угода набула чинності наступного року 12 грудня 1964 року. Анкарська угода мала на меті інтегрувати Туреччину в митний союз з ЄЕС, визнаючи при цьому кінцеву мету членства. У листопаді 1970 року новий протокол під назвою «Додатковий протокол» встановив графік скасування тарифів і квот на товари, що торгуються між Туреччиною та ЄЕС.
14 квітня 1987 року Туреччина подала заявку на офіційне членство в Європейському економічному співтоваристві. Європейська комісія відповіла у грудні 1989 року, підтвердивши можливе членство Анкари, але також відклавши розгляд справи на більш сприятливий час, посилаючись на економічну та політичну ситуацію Туреччини, а також її погані відносини з Грецією та конфлікт з Кіпром як на створення несприятливого середовища для почати переговори. Ця позиція була знову підтверджена на Європейській раді в Люксембурзі 1997 року, на якій були розпочаті переговори про вступ з державами Центральної та Східної Європи та Кіпром, але не з Туреччиною. Протягом 1990-х Туреччина продовжила тіснішу інтеграцію з Європейським Союзом, погодившись на митний союз у 1995 році. Крім того, Європейська рада в Гельсінкі 1999 року стала важливою віхою, оскільки ЄС визнав Туреччину кандидатом на рівних з іншими потенційними кандидатами.
2000-ті роки
Наступним важливим кроком у відносинах Туреччини та ЄС стало засідання Європейської Ради в Копенгагені в грудні 2002 року. Згідно з ним, «ЄС розпочне переговори з Туреччиною «невідкладно», якщо Європейська Рада в грудні 2004 року на основі звіту та рекомендації Комісії вирішить, що Туреччина виконує Копенгагенські політичні критерії». Президент Франції Жак Ширак і канцлер Німеччини Герхард Шредер висловили спільну підтримку порядку денного саміту Європейської комісії в грудні 2004 року щодо приєднання Туреччини до Європейського Союзу.
Європейська комісія рекомендувала розпочати переговори у 2005 році, але також додала різні запобіжні заходи. Лідери ЄС домовилися 16 грудня 2004 року почати переговори про вступ з Туреччиною з 3 жовтня 2005 року. Хоча Австрія та Німеччина спочатку хотіли залишити відкритою можливість того, що переговори з Туреччиною призведуть до привілейованого партнерства, меншого за повне членство, переговори про вступ були в кінцевому підсумку розпочаті зі «спільною метою» членства.
Відтоді переговори про вступ Туреччини були зупинені через низку внутрішніх і зовнішніх проблем. І Австрія, і Франція заявили, що проведуть референдум щодо вступу Туреччини. У випадку Франції було внесено зміну в її конституцію, щоб провести такий референдум, але пізніше інша конституційна зміна дозволила парламенту (якщо велика більшість його членів погодиться) запобігти такому референдуму. Питання Кіпру продовжує залишатися серйозною перешкодою на шляху переговорів. Європейські чиновники прокоментували уповільнення турецьких реформ, що, у поєднанні з кіпрською проблемою, змусило комісара ЄС з розширення Оллі Рена у березні 2007 року попередити про наближення «аварії поїзда» під час переговорів. Через ці невдачі переговори знову зупинилися в грудні 2006 року, коли ЄС заморозив переговори у 8 із 35 ключових областей, про які йдуть переговори.
У 2007 році Туреччина заявила, що має на меті дотримуватися законодавства ЄС до 2013 року, але Брюссель відмовився підтримати це як кінцевий термін для членства. У 2006 році президент Європейської комісії Жозе Мануел Баррозу заявив, що процес вступу триватиме щонайменше до 2021 року. Під час візиту до Німеччини 31 жовтня 2012 року прем’єр-міністр Туреччини Р.Т. Ердоґан пояснив, що Туреччина очікує, що членство в Союзі буде реалізовано до 2023 року, до 100-річчя Турецької Республіки, маючи на увазі, що вони можуть припинити переговори про членство, якщо переговори до того часу не принесуть позитивного результату. Президент Туреччини Абдулла Гюль заявив, що після завершення процесу вступу Туреччина проведе референдум щодо членства Туреччини в Європейському Союзі.
У грудні 2009 року Республіка Кіпр заблокувала 6 розділів переговорів про вступ Туреччини, включаючи розділи щодо судової влади та основних прав, енергетики та освіти та культури, стверджуючи, що Туреччині спочатку необхідно нормалізувати відносини з Кіпром. Як наслідок, з червня 2010 року не було відкрито жодної глави. Отже, немає жодної глави, яку може відкрити Туреччина, окрім складних та економічно шкідливих розділів «Політика конкуренції», «Соціальна політика та зайнятість» та «Державні закупівлі», які більшість країн-кандидатів відкривають наприкінці приєднання, оскільки всі інші розділи заблоковані. У лютому 2013 року заступник заступника секретаря міністерства у справах ЄС Бурак Ерденір заявив, що ЄС ще не повідомив Туреччині контрольні критерії для відкриття розділів 23 і 24 «Судова влада та основні права та юстиція, свобода та безпека». після завершення перевірки розділів у 2006 році, що унеможливлює їх виконання. Він також припустив, що це була навмисна спроба уповільнити процес їхнього вступу.
Позитивний порядок денний (2012–13)
Після більш ніж двох років без відкриття розділів Європейська комісія розробила «Позитивний порядок денний», покликаний зосередитися на спільних інтересах ЄС та Туреччини. Комісар ЄС з питань розширення Штефан Фюле описує, що мета полягала в тому, щоб «підтримати процес приєднання і повернути його належним чином у правильний шлях після періоду стагнації, який був джерелом розчарування для обох сторін». Комісія ЄС назвала широкий спектр сфер як основних елементів порядку денного, таких як «інтенсифікований діалог та співробітництво щодо політичних реформ», «віза», «мобільність та міграція», «енергетика», «боротьба з тероризмом», «подальше участь Туреччини в програмах Співтовариства», «побратимство міст», «торгівля та митний союз» та «підтримка зусиль щодо приведення у відповідність до acquis, у тому числі щодо розділів, де наразі не можна відкрити переговори про вступ». Пропозиція була схвалена за умови, що вона служить інструментом підтримки та доповненням до переговорного процесу з ЄС.
У рамках «Позитивного порядку денного» створено робочі групи за 8 розділами («3-Право заснування та свободу надання послуг», «6-Закон про компанії», «10-Інформаційне суспільство та ЗМІ», «18-Статистика» », «23-Судова влада та основні права», «24-Правосуддя, свобода та безпека», «28-Захист споживачів та здоров'я» та «32-Фінансовий контроль»). Початкова зустріч «Позитивний порядок денний» відбулася 17 травня 2012 року в Анкарі за участю Штефана Фюле, комісара ЄС з питань розширення та європейської політики сусідства. За результатами засідань робочих груп, що відбулися на даний момент, було підтверджено, що Туреччина досягла чотирьох контрольних показників за трьома розділами (Право про компанії, Захист споживачів і здоров’я, а також розділи про фінансовий контроль).
20 червня 2013 року, після розгону Анкарою масових демонстрацій на площі Таксім, Німеччина заблокувала початок нових переговорів про вступ до ЄС з Туреччиною. Як повідомляє Financial Times, один турецький чиновник сказав, що такий крок потенційно може розірвати політичні відносини з блоком.
Опитування Євробарометра, яке включало країни ЄС та країни-кандидати, показало, що 43% турків сприймають ЄС позитивно проти 60% півроку тому. У цьому ж опитуванні 29% опитаних турків висловили підтримку Конституції ЄС, що є найнижчим рівнем підтримки серед країн ЄС та кандидатів, які були опитані. Німеччина каже, що її застереження пов’язане з технічними проблемами, але Ангела Меркель, противник вступу Туреччини до ЄС, назвала себе «шокованою» після використання Анкарою переважної сили поліції проти переважно мирних демонстрантів. Франція заявила, що не відмовиться від свого вето щодо розморожування чотирьох розділів про вступ Туреччини до виборів до Європейського парламенту в червні 2014 року.
Застопорені переговори (2016 – дотепер)
Придушення після спроби турецького державного перевороту в 2016 році президентом Ердоґаном зашкодило відносинам з ЄС. Ердоґан висловив схвалення щодо відновлення смертної кари для покарання причетних до державного перевороту, при цьому ЄС припускає, що це покладе край його амбіціям щодо ЄС. У листопаді 2016 року Ердоґан заявив, що розглядає можливість винесення продовження переговорів Туреччини з ЄС щодо членства на референдум у 2017 році. У листопаді 2016 року Європарламент проголосував за необов’язкову резолюцію з вимогою до Європейської комісії тимчасово призупинити переговори про членство через «непропорційні репресивні заходи» уряду щодо державного перевороту. 13 грудня Європейська Рада (до складу якої входять глави держав або урядів країн-членів) ухвалила рішення, що не відкриватиме жодних нових напрямків у переговорах про членство Туреччини за «переважних обставин»; Шлях Туреччини до автократичного правління робить неможливим прогрес у вступі до ЄС.
У 2017 році чиновники ЄС заявили, що запланована політика Туреччини порушує Копенгагенські критерії права на членство в ЄС.
У квітні 2017 року Парламентська асамблея Ради Європи (ПАРЄ) проголосувала за відновлення процедури моніторингу щодо Туреччини. Вважається, що це голосування завдає серйозного удару перспективі Туреччини щодо можливого членства в ЄС, оскільки вихід з цього процесу був передумовою переговорів про вступ до ЄС ще в 2004 році.
Пропозиція Європейської комісії щодо довгострокового бюджету на період 2021–2027 років, оприлюднена в травні 2018 року, передбачала фінансування перед вступом до Західнобалканської стратегії для подальшого розширення, але не враховувала Туреччину.
26 червня 2018 року Рада ЄС із загальних питань заявила, що «Рада зазначає, що Туреччина все більше віддаляється від Європейського Союзу. Тому переговори про вступ Туреччини фактично зайшли в глухий кут, і не можна розглядати подальші глави для відкриття чи закриття та Подальшої роботи щодо модернізації Митного союзу ЄС та Туреччини не передбачається». Рада додала, що вона "особливо стурбована триваючим і глибоким занепокоєнням відступом від верховенства права та основних прав, включаючи свободу вираження поглядів".
20 лютого 2019 року комітет Європейського парламенту проголосував за призупинення переговорів про вступ, що викликало критику з боку уряду Туреччини.
Очікуваний ефект від вступу
Вплив на ЄС
Проблема членства Туреччини в ЄС ускладнюється суперечливими поглядами на те, ким має стати ЄС. Це відіграло значну роль у дебатах, частково через європейську боргову кризу та той факт, що в результаті цього єврозона та ЄС в цілому більш федералізовані як на фіскальному, юридичному та політичному рівнях, ніж на той час. заявки Туреччини або в той час, коли Туреччина була прийнята як кандидат. Загалом ті члени ЄС, які підтримують блок вільної торгівлі, заснований на правах, не виступають проти Туреччини так рішуче, як ті, хто підтримує більш широкий політичний союз. Останні, зокрема, стурбовані тим, що об’єднання буде зірвано, а європейський проєкт буде під загрозою через включення Туреччини.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekpsTDBkc2IySmhiRjlOWVhCZmIyWmZSWFZ5YjNCbFgyRnVaRjlVZFhKclpYa3VjRzVuTHpJeU1IQjRMVWRzYjJKaGJGOU5ZWEJmYjJaZlJYVnliM0JsWDJGdVpGOVVkWEpyWlhrdWNHNW4ucG5n.png)
Прихильники членства Туреччини стверджують, що географічне положення Туреччини сприятиме миру. За словами міністра закордонних справ Швеції Карла Більдта, "приєднання Туреччини надасть ЄС вирішальну роль для стабільности в східній частині Середземного і Чорного моря, що явно відповідає стратегічним інтересам Європи". Польща є ключовим прихильником заявки Туреччини на вступ до ЄС, тоді як Велика Британія висловлювала підтримку раніше, але не після виходу з ЄС.
Після вступу до ЄС 83 мільйони мешканців Туреччини отримають найбільшу кількість євродепутатів у Європейському парламенті. Зараз Туреччина має більше населення, ніж Німеччина. Однак одна країна може мати максимум 96 місць у Європейському парламенті.
Членство Туреччини також вплине на майбутні плани розширення, особливо на кількість країн, які прагнуть вступу в ЄС, на підставі яких Валері Жискар д'Естен виступає проти прийняття Туреччини. Жискар припустив, що це призведе до вимог про приєднання Марокко. Заявка Марокко вже відхилена через те, що вона «не є європейською країною»; Туреччина, на відміну від Марокко, має 3% території в Європі. Переважна більшість його населення проживає в азійській частині країни. З іншого боку, найбільше місто країни, Стамбул, знаходиться переважно в Європі. З іншого боку, Кіпр, який географічно розташований в Азії, приєднався до Європейського Союзу в 2004 році. Президент Франції Ніколя Саркозі заявив у січні 2007 року, що «безмежне розширення Європи ризикує знищити європейський політичний союз, і що я не приймаю... «Я хочу сказати, що Європа повинна надати собі кордони, що не всі країни мають покликання стати членами Європи, починаючи з Туреччини, якій немає місця в Європейському Союзі».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemd3TDA1aFluVmpZMjlmUjJGelgxQnBjR1ZzYVc1bExXVnVMbk4yWnk4eU1qQndlQzFPWVdKMVkyTnZYMGRoYzE5UWFYQmxiR2x1WlMxbGJpNXpkbWN1Y0c1bi5wbmc=.png)
Країни-члени ЄС повинні одноголосно домовитися про членство Туреччини, щоб вступ Туреччини був успішним. Ряд націй можуть виступити проти цього; зокрема Австрія; Німеччина (канцлер Анґела Меркель давно відкидала заявку Туреччини на вступ, а замість цього запропонувала «привілейоване партнерство»); і Франція стурбована перспективою нової хвилі мусульманських іммігрантів, враховуючи і без того велику мусульманську громаду в країні).
Нинішня ситуація за французькою конституцією виглядає так: якщо 3⁄5 делегатів (від Сенату і парламенту) погодяться на приєднання Туреччини, референдуму не буде.
Переваги для Туреччини
Після вступу до ЄС Туреччина розраховує отримати допомогу економічного розвитку. Також очікується збільшення європейських іноземних інвестицій в турецьку економіку, що буде стимулювати економічне зростання. Під час потенційних подій економічної кризи Туреччина може отримати допомогу від ЄС.
Вільне пересування людей по ЄС дасть багатьом туркам можливість мігрувати в інші частини Європи в пошуках роботи або вищого рівня життя. Варіант міграції з Туреччини неминуче послабить напруженість на сході країни, оскільки перспектива кращого рівня життя буде мати тенденцію охолоджувати сепаратистські тенденції до ЄС.
Деякі секуляристи в Туреччині вважають, що приєднання Туреччини сприятиме поширенню світських західних цінностей у Туреччині. Навпаки, деякі несекуляристи в Туреччині вважають, що приєднання сприятиме подальшому зростанню та прийняттю ісламу в Європі. Заявка на вступ до ЄС стимулювала політичні та правові реформи Туреччини та активізувала процес демократизації.
Враховуючи велике та зростаюче населення Туреччини, Туреччина матиме відповідне велике представництво в Європейському парламенті (2-е місце, рівнозначне з Німеччиною, з 96 місцями в парламенті ЄС). Це дасть Туреччині сильний прямий вплив на політику ЄС.
Питання турецького членства
Економіка
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJtTDAxdlpHVnlibDlKYzNSaGJtSjFiRjl6YTNsc2FXNWxMbXB3Wnk4ek1EQndlQzFOYjJSbGNtNWZTWE4wWVc1aWRXeGZjMnQ1YkdsdVpTNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Туреччина має 11-е місце у світі за величиною ВВП-ППС і 20-е за величиною номінального ВВП. Країна є одним із засновників ОЕСР та найбільших економік G-20.
Туреччина скористалася перевагами митного союзу з Європейським Союзом, підписаного в 1995 році, щоб збільшити промислове виробництво, призначене для експорту, водночас скориставшись іноземними інвестиціями з ЄС у країну. У 2008 році експорт Туреччини досяг 141,8 мільярда доларів США (основні партнери по експорту: Німеччина 11,2%, Велика Британія 8%, Італія 6,95%, Франція 5,6%, Іспанія 4,3%, США 3,88%; загальний експорт ЄС 56,5%). близько 204,8 млрд доларів США загрожують торговому балансу (основні партнери по імпорту: Росія 13,8%, Німеччина 10,3%, Китай 7,8%, Італія 6%, США 4,8%, Франція 4,6%, Іран 3,9%, Сполучене Королівство 3,2%; загальний імпорт ЄС 40,4%; загальний імпорт Азії 27%).
Очікувалося, що початок переговорів щодо глави acquis щодо економічної та монетарної політики заявки Туреччини на вступ до ЄС розпочнеться у червні 2007 року, але Франція зупинила їх. Згідно з даними Євростату, у 2015 році Туреччина стала п'ятим за величиною торговельним партнером Європейського Союзу.
Туреччина має отримати 9,2 млрд євро від Інструменту сприяння перед вступом, механізму фінансування країн-кандидатів на ЄС.
Населення
Станом на 2005 рік населення Туреччини становило 71,5 мільйона з річним зростанням на 1,5%. Турецьке населення відносно молоде: 25,5% припадає на вікову групу 0–15 років. Станом на 2021 рік населення Туреччини становить приблизно 83 мільйони чоловік.
Велика кількість населення Туреччини може змінити баланс сил у представницьких європейських інституціях. Після вступу до ЄС 83 мільйони мешканців Туреччини забезпечать їй велику кількість євродепутатів у Європейському парламенті. Це тому, що Європейський парламент розподіляє місця між країнами-членами відповідно до їх населення. Тому, якщо Туреччина буде прийнята, вона може вплинути на законодавство та адміністрацію ЄС відповідно до її власної політики.
Якби Туреччина приєдналася до Європейського Союзу, Стамбул став би найбільш густонаселеним мегаполісом в ЄС.
Зовнішні відносини з країнами-членами ЄС
Кіпр
Кіпр був розділений, коли 20 липня 1974 року Туреччина вторглася та окупувала третину острова у відповідь на спроєктований Атенами переворот, спрямований на приєднання Кіпру до Греції. Відтоді Туреччина відмовляється визнати Республіку Кіпр (член ЄС з 2004 року) як єдину владу на острові та визнає самопроголошену Турецьку Республіку Північного Кіпру з моменту її створення в 1983 році. Турецьке вторгнення в 1974 році та переміщення біженців по обидва боки «зеленої лінії» та створення самопроголошеної Турецької Республіки Північного Кіпру в 1983 році є основними проблемами навколо кіпрської суперечки.
Туреччина і турки-кіпріоти підтримали план Аннана для Кіпру 2004 року, спрямований на возз'єднання острова, але згодом цей план був відхилений греками-кіпріотами на тій підставі, що він не відповідав їхнім інтересам. Зі слів кіпріотів-греків, остання пропозиція включала збереження прав на проживання для багатьох анатолійських турків, які переїхали на Кіпр після вторгнення (та їхніх нащадків, які народилися на острові після 1974 року), а греків-кіпріотів, які втратили своє майно після турецького вторгнення. буде надано лише обмежене право на повернення на північ після запропонованого возз'єднання острова.
Турецький уряд відмовився офіційно визнати Республіку Кіпр до зняття політичної та економічної блокади з Турецької Республіки Північного Кіпру. Згідно з митними угодами, які Туреччина вже підписала як передумову для початку переговорів про членство в ЄС у 2005 році, вона зобов'язана відкрити свої порти для кіпрських літаків і суден, але Туреччина досі не виконала їх; відмовляючись робити це, поки ЄС не пом'якшить міжнародну ізоляцію Північного Кіпру. У лютому 2013 року турецький міністр ЄС Егемен Багіш сказав Республіці Кіпр: «Якщо ви дійсно хочете порятунку, справді хочете миру, то зніміть блокування аеропорту Ерджан для країн-членів ЄС, і Туреччина відкриє для вас свої порти».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF6TDA1RGVYQnlkWE5mWkdsemRISnBZM1J6WDI1aGJXVmtMbkJ1Wnk4eU1qQndlQzFPUTNsd2NuVnpYMlJwYzNSeWFXTjBjMTl1WVcxbFpDNXdibWM9LnBuZw==.png)
Відмова Туреччини від виконання торгового пакту між Туреччиною та ЄС, який вимагає від турецького уряду дозволити кораблям кіпрських греків використовувати свої повітряні та морські порти, спонукало ЄС заморозити вісім розділів у переговорах про вступ Туреччини.
У листопаді 2009 року віце-прем’єр-міністр Туреччини Джеміль Чичек заявив, що, якщо Туреччина буде змушена вибирати між підтримкою членства в ЄС або турків-кіпріотів, «[то] вибір Туреччини назавжди буде стояти поруч із турками-кіпріотами. Усі повинні це розуміти».
Греція
Питання турецького членства викликало суперечки в Греції. Опитування громадської думки 2005 року показало, що лише 25% греків вважають, що Туреччина має місце в Європейському Союзі. Колишній прем'єр-міністр Греції Костас Караманліс заявив, що членство Туреччини в ЄС може бути засноване лише на «повній відповідності, повному вступі» у грудні 2006 року. У 2005 році Європейська комісія назвала відносини між Туреччиною та Грецією «продовженням позитивного розвитку», водночас посилаючись на ключову перешкоду на шляху прогресу, є постійні претензії Туреччини на casus belli через суперечку про кордони територіальних вод. У вересні 2017 року прем’єр-міністр Греції Алексіс Ципрас зазначив, що припинення переговорів про вступ з Туреччиною буде стратегічною помилкою Європейського Союзу на тлі словесної війни між Німеччиною та Туреччиною. Крім того, колишній прем'єр-міністр Греції Йоргос Папандреу закликав лідерів Європейського Союзу залишати двері для Туреччини відкритими та продовжувати діалог з урядом Туреччини, очевидно посилаючись на заклики колишнього канцлера Німеччини Анґели Меркель призупинити переговори про вступ з Туреччиною.
Релігія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJpTDBGNVlWOVRiM0JvYVdGZkpUSTROekUwTkRneU5EYzFOeVV5T1M1cWNHY3ZNakl3Y0hndFFYbGhYMU52Y0docFlWOGxNamczTVRRME9ESTBOelUzSlRJNUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Туреччина має світську конституцію, без «офіційної» державної релігії, хоча найвідоміший імам країни (зараз Алі Ербаш) є державним службовцем і головою Управління у справах релігій, або Діянет. 82% населення Туреччини є мусульманами, з них понад 70% належать до сунітської гілки ісламу. Меншина пов’язана з філією шиїтських алевітів. Окреме дослідження, опубліковане в 2019 році, показало, що 89,5% турків вважають себе мусульманами. Туреччина мала бути першою і єдиною країною з мусульманською більшістю, яка приєднається до Європейського Союзу або прийде до нього. Нинішні країни ЄС зазвичай містять велику кількість мусульманських меншин. Натомість християни, як вважають, становлять лише 0,2% населення Туреччини.
Офіційні опитування перепису населення в Туреччині не включають інформацію про релігійні переконання або етнічне походження людини через положення, встановлені турецькою конституцією, яка визначає всіх громадян Турецької Республіки як турків з точки зору національності, незалежно від віри чи раси.
У Туреччині існує традиція секуляризму. Держава не має офіційної релігії і не пропагує її, активно стежить за цим. Конституція визнає свободу релігії для окремих осіб, тоді як релігійні громади перебувають під захистом держави; але в конституції чітко зазначено, що вони не можуть брати участь у політичному процесі (наприклад, створюючи релігійну партію) або засновувати релігійні школи. Жодна партія не може стверджувати, що вона представляє форму релігійних переконань; тим не менш, релігійні почуття, як правило, представлені через консервативні партії. Туреччина законом забороняє носіння релігійних головних уборів і теополітичного символічного одягу для обох статей в урядових будівлях, школах та університетах; закон був визнаний Великою палатою Європейського суду з прав людини законним у справі «Лейла Шахін проти Туреччини» 10 листопада 2005 року. Однак у 2010 році заборону носіння головних хусток в університетах було скасовано.
Культурні відмінності між Туреччиною, де проживає більшість мусульман, і переважно християнською Європою відіграють важливу роль у всій дискусії щодо приєднання Туреччини до Європейського Союзу.
Світове дослідження цінностей
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUyTDFOcmVYTmpjbUZ3WlhKelgybHVYMGw2YldseVh5MWZWSFZ5YTJWNUxtcHdaeTh6TWpCd2VDMVRhM2x6WTNKaGNHVnljMTlwYmw5SmVtMXBjbDh0WDFSMWNtdGxlUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
У ході аналізу, заснованого на опитуванні світових цінностей, соціологи Арно Тауш і Алмас Хешматі прийшли до висновку, що надійна шкала вимірювання глобальних економічних, політичних і соціальних цінностей і місця Туреччини в них дає лише дуже кваліфіковану картину місця Туреччини на картах глобальних цінностей. Дослідження, яке базується на 92 289 репрезентативних осіб з повними даними у 68 країнах, що становить 56,89% населення планети, розглядає жорсткі економічні цінності відповідних країн. З дев’яти вимірів для визначення географії людських цінностей на основі промакс-факторного аналізу наявних даних були використані шестифакторні аналітичні бали для розрахунку нового глобального індексу розвитку цінностей, який поєднує: уникнення економічної вседозволености; уникнення расизму; уникнення недовіри до армії та преси; уникнення авторитарного характеру; толерантність і повага; і уникнення відмови від ринкової економіки та демократії. Туреччина посідає 25 місце, випереджаючи кілька країн-членів ЄС. Але все ще є значні дефіцити щодо компонентів ліберальних цінностей, які дуже важливі для ефективної демократії. Дефіцити, як стверджується в дослідженні, свідчать про те, що турецькій державі, турецькому громадянському суспільству та європейським особам, які приймають рішення, слід продовжити підтримку громадянського суспільства та світської демократії в Туреччині.
Визнання геноциду вірмен
У 2004 році міністр закордонних справ Франції Мішель Барньє заявив, що Туреччина повинна визнати систематичні вбивства вірмен у 1915 році геноцидом. Однак він наполягав на тому, що, хоча Франція не поставила передумови для вступу до ЄС щодо цього питання, він заявив, що Франція підніме це питання під час переговорів. Президент Європарламенту Мартін Шульц заявив, що Туреччина повинна визнати систематичні вбивства вірмен у 1915 році геноцидом.
Уряд Туреччини відкидає таку передумову членства в ЄС і не приймає її як частину критеріїв членства в ЄС.
У 2006 році Європейський парламент проголосував проти пропозиції офіційно додати це питання як критерій членства Туреччини. Подібну пропозицію євродепутатів греків і кіпрських греків також відхилив Європейський парламент у 2011 році.
Права ЛГБТ
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlkyTDFoWVNTNWZTWE4wWVc1aWRXeGZSMkY1WDFCaGNtRmtaVjlRY21sa1pWOHRYMUJsWVdObFgxUnZkMlZ5TG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxWVdFa3VYMGx6ZEdGdVluVnNYMGRoZVY5UVlYSmhaR1ZmVUhKcFpHVmZMVjlRWldGalpWOVViM2RsY2k1cWNHYz0uanBn.jpg)
Всупереч директивам Європейського Союзу щодо прав людини, Туреччина заборонила ЛГБТ прайди у 2015 та 2016 роках. Причинами заборони були проблеми безпеки та релігійна вразливість, спричинена проведенням параду під час місяця Рамадан.
Стаття 301
Стаття 301 стверджує, що «особа, яка публічно ображає турецьку націю, державу Турецької Республіки або Великі національні збори Туреччини, карається позбавленням волі на строк від шести місяців до двох років», а також що «вираз думки спрямовані на критику, не є злочином».
ЄС особливо критикував цей закон під час судового процесу над письменником Орханом Памуком у вересні 2005 року через коментарі, які визнавали смерть тридцяти тисяч курдів і мільйона вірмен. Комісар з питань розширення Оллі Рен і члени Європарламенту назвали цю справу "прикрою", "найсумнішою" і "неприйнятною". Після того, як через три місяці справу було закрито, міністр закордонних справ Туреччини Абдулла Гюль вказав, що Туреччина може відмовитися від статті 301 або змінити її, заявивши, що «можливо, буде необхідний новий закон». У вересні 2006 року Європейський парламент закликав скасувати такі закони, як стаття 301, «які загрожують європейським нормам свободи слова». 30 квітня 2008 року закон було реформовано. Відповідно до реформи, тепер є злочином відверта образа «турецької нації», а не «туречності»; відкриття судових справ за статтею 301 вимагає погодження міністра юстиції; а максимальне покарання зменшено до двох років позбавлення волі.
Кемаль Керінсіз, патріотично налаштований юрист, та інші члени Büyük Hukukçular Birliği (Великого союзу юристів), очолюваного Керінсізом, стояли «майже за всіма [стаття 301] судовими процесами». У січні 2008 року Керінсіз був заарештований за участь в ультранаціоналістичній підпільній організації «Ергенекон», яка, як стверджується, стояла за нападами на турецьку державну раду та газету «Джумхурієт», вбивством кількох християнських місіонерів і вірмено-турецького журналіста Гранта Дінка, а також нібито планує вбивство нобелівського лавреата Орхана Памука. Пізніше було доведено, що суди над «Ергенеконом» були змовою, організованою терористичною організацією «Гюленіст», і всі звинувачення були зняті після спроби військового перевороту гюленістів 15 липня 2016 року.
Права жінок
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF6TDBacGNuTjBYMlpsYldGc1pWOU5VSE5mYjJaZmRHaGxYMVIxY210cGMyaGZVR0Z5YkdsaGJXVnVkRjhsTWpneE9UTTFKVEk1TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxR2FYSnpkRjltWlcxaGJHVmZUVkJ6WDI5bVgzUm9aVjlVZFhKcmFYTm9YMUJoY214cFlXMWxiblJmSlRJNE1Ua3pOU1V5T1M1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN5TDBabGJXbHVhWE4wWDNCeWIzUmxjM1JmWm5KdmJWOVVkWEpyWlhrdWFuQm5Mekl5TUhCNExVWmxiV2x1YVhOMFgzQnliM1JsYzNSZlpuSnZiVjlVZFhKclpYa3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Туреччина надала жінкам право голосу в 1930 році на муніципальних виборах. У 1934 році це право було розширено на загальнонаціональних виборах, в той час як жінкам було також надано право бути обраними депутатами в турецький парламент, або бути призначеними міністрами, прем'єр-міністром, спікером парламенту і президентом республіки. У 1993 році Тансу Чіллер стала першою жінкою-прем'єр-міністром Туреччини.
У своїй другій доповіді про роль жінок у соціальному, економічному та політичному житті Туреччини Європейський парламент наголосив, що дотримання прав людини, у тому числі прав жінок, є важливою умовою для членства Туреччини в ЄС. Згідно зі звітом, законодавча база Туреччини щодо прав жінок «загалом була задовільною, але її змістовне виконання залишається недоліком».
Відмовники за ідейними міркуваннями
Туреччина є однією з двох держав (разом з Азербайджаном) серед 47 членів Ради Європи, які відмовляються визнавати статус осіб, які відмовляються від військової служби через ідейні переконання, або надають їм альтернативу військовій службі, окрім скорочення служби за рахунок сплати податку.
Реакція громадськости
У ЄС
Громадська думка в країнах ЄС загалом виступає проти членства Туреччини, хоча з різним ступенем інтенсивності. Опитування Євробарометра у вересні-жовтні 2006 року показує, що 59% громадян ЄС-27 виступають проти приєднання Туреччини до ЄС, тоді як лише близько 28% — за. Майже всі громадяни (близько 9 з 10) висловили занепокоєння щодо прав людини як головної причини. На початку березня-травня 2006 року на Євробарометрі громадяни нових країн-членів були більше за приєднання Туреччини (44% за), ніж старого ЄС-15 (38% за). На момент опитування країною, населення якої найбільше виступало проти членства Туреччини, була Австрія (проти: 81%), тоді як Румунія найбільше виступала за вступ (за: 66%). Що стосується ширшої політичної сфери, то найвища підтримка набуває співтовариства кіпріотів-турків (за: 67%) (яка не визнається як суверенна держава і де-факто не є територією ЄС і поза європейськими інституціями). Ці громади навіть більше виступають за приєднання, ніж саме турецьке населення (за: 54%). У жовтні 2007 року опозиція Данії щодо членства Туреччини склала 60%, незважаючи на підтримку данським урядом заявки Туреччини на членство в ЄС.
Існує тенденція до зниження підтримки з 2000 року, яка продовжується через протести в Ґезі 2013 року та чистки в Туреччині 2016 року по теперішній час. У минулому підтримка вступу Туреччини надходила особливо від лівих партій, але останнім часом обидві сторони політичного спектру в Європі дуже критично ставилися до ситуації з правами людини в Туреччині. Опозиція щодо вступу Туреччини вища в таких країнах, як Болгарія та Німеччина, де є велика кількість турецької діаспори або мусульман у Європі. Опитування YouGov 2016 та 2019 років показали, що респонденти з Франції, Німеччини, Данії, Швеції та Фінляндії мають найбільшу чисту опозицію щодо заявки Туреччини в ЄС з кількох інших варіантів, включаючи Ізраїль та Росію.
У Туреччині
Відкриття переговорів про членство з ЄС у грудні 2004 року Туреччина відзначила з великою помпою, але турецьке населення ставало все більш скептичним, оскільки переговори відкладаються через те, що вона вважає, теплу підтримку свого вступу до ЄС і сприймає подвійні стандарти в її переговори, зокрема щодо французького та австрійського референдумів. Опитування Євробарометра в середині 2006 року показало, що 43% турецьких громадян позитивно ставляться до ЄС; Лише 35% довіряють ЄС, 45% підтримують розширення і лише 29% підтримують конституцію ЄС.
Більше того, турки розділилися з приводу того, чи приєднуватися взагалі. Опитування 2007 року показало підтримку Туреччини вступу до ЄС на рівні 41,9% (у порівнянні з 32% у 2006 році), 27,7% були проти, а 24,0% — байдужими. Опитування 2009 року показало, що підтримка вступу зросла до 48%, незважаючи на те, що негативні погляди на ЄС зросли з 28% до 32%. Опитування 2013 року показало, що одна третина населення підтримує турецьку заявку на вступ до ЄС, а протидії подвоїти цю частку.
Згідно з опитуванням Transatlantic Trends за 2013 рік, 60% турків негативно ставляться до Європейського Союзу, і більшість турків вважають, що робота з Азією важливіша для їхніх національних інтересів, ніж робота з Європою. Близько 44% турків вважають, що членство в ЄС може бути корисним для економіки, на відміну від 61% громадян ЄС. Під час інтерв'ю Euractiv міністр ЄС Егемен Багіш заявив, що «Це те, що необхідно зробити Європі; їм слід сказати, що коли Туреччина виконає всі вимоги, Туреччина стане членом ЄС у день Х. Тоді ми за один день відновимо підтримку турецької громадської думки».
Офіційні точки зору
Основні сучасні точки зору
Кандидати в президенти ЄС у 2014 році Жан-Клод Юнкер (EEP) і Мартін Шульц (S&D) пообіцяли, що Туреччина ніколи не приєднається до Європейського Союзу, поки будь-який з них буде президентом, аргументуючи це тим, що Туреччина повернулася спиною до європейських демократичних цінностей. Юнкер переміг на виборах і став новим президентом ЄС у листопаді 2014 року. Про це він заявив у квітні:
... під час мого головування в Комісії ... «подальше розширення не відбудеться протягом наступних п'яти років». Що стосується Туреччини, то країна явно далека від членства в ЄС. Уряд, який блокує Twitter, звичайно, не готовий до вступу.
Основними причинами наполегливих запитів Туреччини на вступ до ЄС є, серед іншого, багато турків у Європі та важливість торгівлі між ними. Проте Туреччина також дедалі більше розчаровується широкою опозицією щодо її вступу серед країн-членів ЄС. У вересні 2012 року прем'єр-міністр Туреччини Ердоґан запитав CNN, чи хоче Туреччина все ще приєднатися до ЄС. Його відповідь: «У Європі 5 мільйонів турків і лише в Німеччині 3 мільйони турків. Ми є природним членом Європейського Союзу. Німеччина запросила турецьких робітників 50 років тому, проте минуло 50 років, і ми чекали в Європейському Союзі. На порозі. Жодна інша країна не переживала такого. Ми будемо терплячими до певного моменту. Однак, коли ми перетнемо цю точку, ми прояснимо ситуацію і приймемо відповідне рішення». Під час поїздки до Ялти Ердоґан висловив своє суворе розчарування процесом вступу до ЄС: «Ми все ще є кандидатом на переговори до ЄС. На такій посаді я бажаю вступу до ЄС. Інакше такий сценарій вплине на великий регіон, включаючи Україну та Туреччину».
Колишня канцлерка Німеччини Анґела Меркель неодноразово виступала проти повноправного членства Туреччини в ЄС на німецько-турецьких самітах, виступаючи натомість за привілейоване партнерство. Деякі християнські демократи підтримують більш повну підтримку Туреччини, ризикуючи, що канцлер стане більш ізольованим у відстоюванні «привілейованого партнерства». У вересні 2011 року, з нагоди візиту президента Туреччини Гюля, Меркель сказала: «Ми не хочемо повноправного членства Туреччини. Але ми не хочемо втрачати Туреччину як важливу країну», посилаючись на свою ідею стратегічного партнерства. У 2006 році канцлер Меркель заявила, що "Туреччина може опинитися в глибокій проблемі, коли мова заходить про її прагнення приєднатися до Європейського Союзу" щодо її відмови відкрити свої порти для члена Європейського Союзу Кіпру. Знову в 2014 році, коли Ердоґан закликав Меркель рішуче підтримати пропозицію його країни, не було жодних ознак того, що канцлерка відмовилася від свого скептицизму. Після розмови вона розповіла: «Я особисто сказала, що ми перебуваємо в переговорному процесі, який має певний результат і не має фіксованих часових рамок. На мою думку, я скептично ставлюся до повноправного членства Туреччини, ні для кого не секрет, і нічого не змінилося». Під час теледебатів у вересні 2017 року канцлер Німеччини Ангела Меркель і її суперник Мартін Шульц заявили, що будуть домагатися припинення переговорів про членство Туреччини з Європейським Союзом.
Президент Франції Ніколя Саркозі виступив проти вступу Туреччини до Європейського Союзу, стверджуючи, що країна занадто велика, надто бідна і надто культурна, щоб приєднатися до ЄС. Однак колишній президент Франсуа Олланд у 2012 році підтвердив підтримку Туреччини, маючи намір розгладити шлях французьким компаніям, які шукають контракти в Туреччині. Франко-турецькі відносини залишалися напруженими після того, як Туреччина в 2009 році запровадила закон, який криміналізував визнання вбивства вірмен турками-османами в 1915 році геноцидом; Конституційний суд Франції скасував цей крок, у свою чергу, що призвело до скорочення частки французьких компаній в іноземних інвестиціях у Туреччині з 6% у 2009 році до 3% у 2012 році. Лідери французьких інфраструктурних компаній особливо прагнули вийти на турецькі ринки ядерної безпеки та залізничної інфраструктури.
Хронологія
У вересні 1999 року, після відлиги в греко-турецьких відносинах після взаємної допомоги в ліквідації наслідків землетрусу, міністр закордонних справ Греції Георгій Папандреу сказав The Guardian: «Греція не тільки хоче бачити Туреччину в ЄС, вона хоче тягнути візок європейської Туреччини ", і що це було в інтересах його нації, щоб уникнути "постійного конфлікту та напруги з блоком і європейськими стандартами».
У звіті ЄС про прогрес за 2005 рік зазначалося, що: «29 липня 2005 року Туреччина підписала Додатковий протокол, який адаптує Угоду про асоціацію з ЄС Туреччини до приєднання 10 нових країн 1 травня 2004 року. У той же час Туреччина опублікувала декларацію, в якій зазначено, що підписання Додатковий протокол не означає визнання Республіки Кіпр. 21 вересня ЄС прийняв зустрічну декларацію, в якій вказав, що заява Туреччини є односторонньою, не є частиною Протоколу та не має правового впливу на зобов'язання Туреччини за Протокол. У декларації ЄС підкреслювалося, що визнання всіх держав-членів є необхідною складовою процесу приєднання, а також підкреслювалася необхідність підтримки зусиль Генерального секретаря ООН щодо всебічного врегулювання кіпрської проблеми, що сприятиме миру, стабільності та гармонійних відносин у регіоні».
У листопаді 2006 року члени Європейської комісії вирішили призупинити частину переговорів з Туреччиною щодо вступу, оскільки турецькі чиновники заявили, що вони не відкриють турецькі порти для руху з Республіки Кіпр, поки ЄС не послабить ембарго на контрольований Туреччиною Північний Кіпр..
У 2007 році президент Європейської комісії Жозе Мануель Баррозу заявив, що Туреччина не готова приєднатися до ЄС «завтра, ні післязавтра», але її переговори про членство мають тривати. Він також закликав Францію та інші країни-члени дотримуватися рішення продовжити переговори про вступ, назвавши це питанням довіри для Союзу..[]
28 червня 2007 року державний секретар Португалії з європейських справ Мануел Лобу Антуніш підтвердив, що «Туреччина повинна приєднатися до ЄС після того, як вона успішно завершить переговори про членство, які, ймовірно, триватимуть щонайменше десять років». «Ми вважаємо важливим і принциповим, щоб Туреччина приєдналася до Європейського Союзу, як тільки вона виконає всі умови та всі критерії», — сказав він, додавши, що «Португалія прагне в найближчі шість місяців «запустити процес».
5 листопада 2008 року міністр закордонних справ Італії Франко Фраттіні заявив, що «уряд Італії всіма силами підтримуватиме включення Туреччини до Європейського Союзу». Він зазначив, що «італійський парламент дасть «чітке слово» у разі потреби з «величезною більшістю» уряду Берлусконі, а також із «опозицією», на яку він знає, що може розраховувати». «Включення Туреччини не буде проблемою, але це буде частиною рішення для зміцнення Європи у відносинах з іншими країнами, такими як Кавказький регіон», – додав він.
13 листопада 2008 року прем'єр-міністр Італії Сільвіо Берлусконі закликав ЄС «прискорити заявку Туреччини на членство» і пообіцяв «допомогти Анкарі отримати вступ». Берлусконі пообіцяв «спробувати залучити тих членів ЄС, які протидіють заявці Туреччини». "Щодо протидії, яку демонструють певні країни, деякі з яких є важливими країнами, я впевнений, що ми зможемо переконати їх у стратегічній важливости Туреччини в європейських рамках як країни, що межує з Близьким Сходом», - заявив Берлусконі.
/
29 травня 2009 року президент Франції Ніколя Саркозі скасував візит до Швеції, запланований на 2 червня 2009 року, щоб уникнути зіткнення з питання членства Туреччини в ЄС лише за кілька днів до європейських виборів і за місяць до того, як Стокгольм прийняв ротацію президентства. Французький президент, який є відвертим противником вступу Туреччини до Європейського Союзу, не хотів підкреслювати сильні розбіжності поглядів на цю тему з прем'єр-міністром Швеції Фредріком Рейнфельдтом, повідомляє французька газета Le Monde 28 травня 2009 року. Швеція виступає за подальше розширення ЄС, у тому числі на Туреччину. Міністр закордонних справ Швеції Карл Більдт заявив французькій газеті Le Figaro, що "ЄС має "стратегічний інтерес" в інтеграції Туреччини в ЄС, і застеріг від "закриття дверей" для Анкари". «Якщо ми вважаємо, що Кіпр в Європі, хоча це острів уздовж берегів Сирії, важко не вважати, що Туреччина в Європі», – сказав пан Більдт, посилаючись на неодноразові заяви пана Саркозі про те, що Туреччина не є європейською країною і не належить до Європи. В інтерв’ю Le Figaro пан Більдт сказав: «Моє бачення Європи не таке оборонне, як я спостерігаю його з іншими людьми». Поїздка президента Франції до Швеції була скасована на наступний день після публікації інтерв'ю. "Ніколя Саркозі скасував свій візит через інтерв'ю Карла Більдта", - сказав один французький міністр Le Monde. «Президент хотів уникнути зіткнення з Туреччиною і не хотів, щоб його візит до Швеції заважав виборам [п’ять днів потому]». У березні 2013 року король Швеції Карл XVI заявив, що «ЄС стане сильнішим з Туреччиною».
5 квітня 2009 року прем’єр-міністр Іспанії Хосе Луїс Родрігес Сапатеро заявив, що «Іспанія твердо підтримує кандидатуру Туреччини на вступ до ЄС за умови, що вона відповідає необхідним вимогам». Сапатеро сказав прем’єр-міністру Туреччини Реджепу Таїпу Ердоґану, що «позиція Іспанії є «твердою, чіткою і твердою» на користь кандидатури Туреччини на вступ до Європейського Союзу». «Ми повинні «відчинити двері» для Туреччини для вступу в «проєкт миру та співпраці ЄС», якщо вона відповідає необхідним умовам для інтеграції», – додав Сапатеро.; перед тим, як зауважити, що «вступ Туреччини хороший як для Туреччини, так і для ЄС».
У листопаді 2009 року президент Греції Каролос Папуліас заявив, що він не підтримуватиме вступ Туреччини, «поки Анкара поводиться як окупаційна сила на Кіпрі».
4 листопада 2009 року Девід Мілібанд, міністр закордонних справ Сполученого Королівства, під час візиту до Туреччини підкреслив підтримку урядом Сполученого Королівства прагнення Туреччини приєднатися до Європейського Союзу, сказавши: «Я дуже чітко розумію, що вступ Туреччини до ЄС є важливим і буде дуже корисним як для Туреччини, так і для ЄС».
27 липня 2010 року Девід Кемерон, прем'єр-міністр Сполученого Королівства, під час візиту до Туреччини пообіцяв «боротися» за членство Туреччини в Європейському Союзі, заявивши, що він «злий» через повільний темп переговорів. Він додав, що «Європейський Союз без Туреччини в центрі не сильніший, а слабший... не безпечніший, але менший... не багатший, а бідніший». 22 травня 2016 року Кемерон сказав, що «незабаром Туреччина збирається приєднатися до ЄС. Вони подали заявку в 1987 році. При нинішніх темпах прогресу вони, ймовірно, обійдуть приєднання приблизно через рік 3000 за останніми прогнозами».
3 липня 2013 року на передвиборному мітингу Християнсько-демократичної партії в Дюссельдорфі міністр фінансів Німеччини Вольфганг Шойбле заявив, що Туреччина не повинна вступати до Європейського Союзу, оскільки вона не є частиною Європи.
7 червня 2013 року заступник секретаря Міністерства у справах ЄС Халук Іліджак сказав: «Процес означає більше, ніж вступ. Після досягнення необхідних рівнів Туреччина достатньо велика, щоб продовжувати свій розвиток без вступу. Наша мета полягає в тому, щоб досягти плавного процес приєднання».
У 2013 році прем'єр-міністр Чеської Республіки Петр Нечас сказав: «Ми продовжуємо вірити, що Туреччині слід дати шанс стати повноправним членом Європейського Союзу після того, як вона виконає всі критерії вступу». Він охарактеризував Туреччину як важливого партнера ЄС і високо оцінив конструктивну роль, яку вона відіграє в регіоні Близького Сходу.
У березні 2016 року президент Туреччини Реджеп Таїп Ердоґан заявив, що демократія і свобода є «фразами», які «не мають абсолютно ніякої цінності» в Туреччині, після того, як закликав журналістів, адвокатів і політиків притягувати до відповідальности як терористів.
У березні 2017 року у промові перед прихильниками в західному турецькому місті Сакар’я президент Туреччини Реджеп Таїп Ердоґан сказав, що «мої дорогі брати, почалася битва між хрестом і півмісяцем» після того, як ображав політиків європейського уряду як «нацистів» в попередні тижні. Того ж місяця він пригрозив, що європейці «не зможуть безпечно ходити вулицями», якщо вони продовжуватимуть забороняти турецьким міністрам виступати на мітингах у Європі. Європейські політики відкинули коментарі Ердоґана.
У контексті конституційного референдуму Туреччини в квітні 2017 року віце-президент Європейського парламенту Олександр Граф Ламбсдорф так підсумував стан речей: «За законом Туреччина все ще є кандидатом, насправді це не так. Ніхто не вірить в Брюсселі чи в Анкарі, якщо на те пішло, що Туреччина врешті-решт приєднається до Європейського Союзу. І тому ми кажемо, що краще почати з нового і поставити відносини на новий фундамент».
Під час теледебатів у вересні 2017 року канцлер Німеччини Ангела Меркель і її тодішній суперник Мартін Шульц заявили, що будуть домагатися припинення переговорів про членство Туреччини з Європейським Союзом.
Примітки
- Population on 1 January. ec.europa.eu. Eurostat. Процитовано 29 січня 2022.
- . . 4 лютого 2022. Архів оригіналу за 7 лютого 2022. Процитовано 7 лютого 2022.
- IMF World Economic Outlook Database, October 2017. International Monetary Fund. оригіналу за 24 January 2018. Процитовано 22 грудня 2016.
- . EurActiv.com. 23 вересня 2004. Архів оригіналу за 6 липня 2008. Процитовано 23 листопада 2021.
- Interview with European Commission President Jose Manuel Barroso on BBC Sunday AM (PDF). European Commission. 15 жовтня 2006. (PDF) оригіналу за 21 листопада 2006. Процитовано 17 грудня 2006.
- Phinnemore, David; İçener, Erhan (14 травня 2016). . blogs.lse.ac.uk. LSE. Архів оригіналу за 14 травня 2016. Процитовано 14 травня 2016.
- Kingsley, Patrick; Rankin, Jennifer (8 березня 2016). . The Guardian. Архів оригіналу за 7 квітня 2020. Процитовано 5 грудня 2019.
- . Euro News. 10 квітня 2017. Архів оригіналу за 10 березня 2020. Процитовано 28 грудня 2020.
- . Reuters. 22 березня 2017. Архів оригіналу за 7 квітня 2020. Процитовано 10 квітня 2022.
- Reuters. 21 лютого 2019. Архів оригіналу за 11 грудня 2020. Процитовано 21 лютого 2019.
- . bloomberg.com. Архів оригіналу за 14 грудня 2020. Процитовано 21 лютого 2019.
- Perring, Rebecca (21 лютого 2019). . Express.co.uk. Архів оригіналу за 26 липня 2020. Процитовано 21 лютого 2019.
- . Cyprus Mail. 26 червня 2018. Архів оригіналу за 7 квітня 2020. Процитовано 10 квітня 2022.
- (нім.). Die Zeit. 27 червня 2018. Архів оригіналу за 25 жовтня 2019. Процитовано 10 квітня 2022.
- . European Commission. 2 грудня 2019. Архів оригіналу за 22 квітня 2020. Процитовано 9 лютого 2020.
the General Affairs Council decided in June 2018 that accession negotiations with Turkey are effectively frozen.
- (Пресреліз). European Parliament. 13 березня 2019. Архів оригіналу за 7 квітня 2020. Процитовано 9 лютого 2020.
- (PDF). Republic of Turkey Ministry of Foreign Affairs – Directorate for EU Affairs. Архів оригіналу (PDF) за 2 березня 2020. Процитовано 9 лютого 2020.
February 20: European Parliament Foreign Affairs Committee agreed on a draft resolution that calling for the suspension of EU accession negotiations with Turkey.
- . Embassy of the Republic of Turkey (Washington, DC). Архів оригіналу за 27 вересня 2007. Процитовано 4 липня 2007.
- . Council of Europe. Архів оригіналу за 23 червня 2019. Процитовано 23 червня 2019.
- . Council of Europe. Архів оригіналу за 1 червня 2013. Процитовано 23 червня 2019.
Turkey became the 13th member State of the Council of Europe on 13 April 1950.
- Greece and Turkey accede to the North Atlantic Treaty Organization. NATO Media Library. NATO. 18 лютого 1952. оригіналу за 1 листопада 2006. Процитовано 30 жовтня 2006.
- Ahiska, Meltem (1 квітня 2003). Occidentalism: The Historical Fantasy of the Modern. South Atlantic Quarterly. 102 (2–3): 351—379. doi:10.1215/00382876-102-2-3-351. S2CID 144132845.
- . European Commission (англ.). European Commission. 1 жовтня 2020. Архів оригіналу за 22 квітня 2020. Процитовано 1 грудня 2020.
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 21 червня 2019. Процитовано 5 вересня 2017.
- . Deutsche Welle. 26 жовтня 2004. Архів оригіналу за 15 квітня 2021. Процитовано 28 грудня 2020.
- . Архів оригіналу за 9 січня 2016. Процитовано 7 червня 2015.
- Today's Zaman: Turkey Starts Full Membership Negotiations with EU. Архів оригіналу за 19 вересня 2012. Процитовано 28 липня 2009.
- . EUbusiness. 15 квітня 2009. Архів оригіналу за 17 квітня 2009. Процитовано 27 грудня 2020.
- . Архів оригіналу за 5 червня 2011. Процитовано 7 червня 2015.
- . The Economist. 17 березня 2007. Архів оригіналу за 1 липня 2011. Процитовано 18 травня 2020.
- . Independent.co.uk. 12 грудня 2006. Архів оригіналу за 11 листопада 2012. Процитовано 5 вересня 2017.
- Kubosova, Lucia (30 березня 2007). . EUobserver. Архів оригіналу за 16 лютого 2018. Процитовано 26 серпня 2008.
- Kubosova, Lucia (17 квітня 2007). . EUobserver. Архів оригіналу за 23 грудня 2015. Процитовано 26 серпня 2008.
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 21 листопада 2006. Процитовано 13 квітня 2007.
- Coskun, Orhan; Hudson, Alexandra (31 жовтня 2012). . Reuters. Архів оригіналу за 11 грудня 2020. Процитовано 4 листопада 2012.
- . Архів оригіналу за 15 липня 2015. Процитовано 7 червня 2015.
- . Архів оригіналу за 8 жовтня 2018. Процитовано 7 червня 2015.
- . Архів оригіналу за 11 січня 2014. Процитовано 7 червня 2015.
- Paul, Amanda (19 жовтня 2012). (PDF). Brussels: Wuropean Policy Centre. Архів оригіналу (PDF) за 8 жовтня 2018. Процитовано 27 грудня 2020.
- . TodaysZaman. Архів оригіналу за 15 липня 2015. Процитовано 7 червня 2015.
- . TodaysZaman. Архів оригіналу за 15 липня 2015. Процитовано 7 червня 2015.
- . eurActiv. 7 лютого 2013. Архів оригіналу за 9 січня 2016. Процитовано 9 лютого 2013.
- . Anadolu Agency. Архів оригіналу за 10 травня 2015. Процитовано 5 вересня 2017.
- . Republic of Turkey Ministry of Foreign Affairs. Архів оригіналу за 27 червня 2015. Процитовано 7 червня 2015.
- . Архів оригіналу за 11 січня 2014. Процитовано 7 червня 2015.
- Dombey, Daniel, James Fontanella-Khan, and Quentin Peel (21 червня 2013). . Financial Times. Архів оригіналу за 27 вересня 2019. Процитовано 21 червня 2013.
- . Hürriyet. Архів оригіналу за 15 грудня 2018. Процитовано 23 вересня 2013.
- . Today's Zaman. 5 листопада 2011. Архів оригіналу за 9 листопада 2013. Процитовано 10 листопада 2013.
- . Reuters. 14 листопада 2016. Архів оригіналу за 13 грудня 2020. Процитовано 22 листопада 2016.
- . BBC. 24 листопада 2016. Архів оригіналу за 30 червня 2018. Процитовано 24 листопада 2016.
- . Yahoo. 13 грудня 2016. Архів оригіналу за 30 грудня 2019. Процитовано 11 квітня 2022.
- Pierini, Marc (12 грудня 2016). . Carnegie Europe. Архів оригіналу за 6 лютого 2020. Процитовано 11 квітня 2022.
- . Al-Monitor. 23 червня 2017. Архів оригіналу за 26 грудня 2019. Процитовано 11 квітня 2022.
- . Euractiv. 25 квітня 2017. Архів оригіналу за 12 листопада 2020. Процитовано 11 квітня 2022.
- . Ahval. 6 травня 2018. Архів оригіналу за 26 грудня 2019. Процитовано 11 квітня 2022.
- . Cyprus Mail. 26 червня 2018. Архів оригіналу за 7 квітня 2020. Процитовано 10 квітня 2022.
- (нім.). Die Zeit. 27 червня 2018. Архів оригіналу за 25 жовтня 2019. Процитовано 10 квітня 2022.
- (PDF). Council of the European Union. 26 червня 2018. Архів оригіналу (PDF) за 22 липня 2018. Процитовано 11 квітня 2022.
- . Christlich Demokratische Union Deutschlands. Архів оригіналу за 2 січня 2021. Процитовано 7 червня 2015.
- . The Economist. 26 травня 2012. ISSN 0013-0613. Архів оригіналу за 15 квітня 2021. Процитовано 1 березня 2021.
- . Архів оригіналу за 2 січня 2021. Процитовано 7 червня 2015.
- Ekman, Ivar (11 грудня 2006). . International Herald Tribune. Архів оригіналу за 15 жовтня 2007. Процитовано 3 липня 2007.
- Swinford, Steven (27 вересня 2016). . Архів оригіналу за 24 грудня 2020. Процитовано 10 квітня 2022 — через www.telegraph.co.uk.
- . The Economist. 17 березня 2007. Архів оригіналу за 1 липня 2011. Процитовано 18 травня 2020.
- . Архів оригіналу за 6 липня 2007. Процитовано 13 квітня 2007.
- . English pravda.ru. Архів оригіналу за 29 листопада 2014. Процитовано 7 червня 2015.
- Islam is the religion of 5% to 10% of French citizens. Moore, Molly (29 квітня 2008). . The Washington Post. Архів оригіналу за 16 жовтня 2011. Процитовано 23 листопада 2021.
- . 50years.intereconomics.eu. 2004. Архів оригіналу за 2 січня 2021. Процитовано 29 листопада 2019.
- Flam, Harry (March 2003). (PDF). Institute for International Economic Studies, Stockholm University. Архів оригіналу (PDF) за 2 січня 2021. Процитовано 29 листопада 2019.
- Icduygu, Ahmet (2011). The Irregular Migration Corridor between the EU and Turkey: Is it Possible to Block it with a Readmission Agreement?. Cadmus, European University Institute Research Repository. 14. hdl:1814/17844.
- Yukleyen, Ahmet (2009). Compatibility of "Islam" and "Europe": Turkey's EU Accession. Insight Turkey. 11 (1).
- Arin, Kubilay Yado (2013). The AKP's foreign policy: Turkey's reorientation from the West to the East. Berlin: Wissenschaftlicher Verlag. с. 57—84. ISBN .
- Bahhouth, Victor; Ziemnowicz, Christopher (March 2018). Meeting the Global Challenges of Doing Business in the Five Candidate Countries on the Road to Join the European Union. Journal of the Knowledge Economy. 10 (3): 1297—1318. doi:10.1007/s13132-018-0531-3. S2CID 158074120.
It would potentially shift the balance of power within the EU having the largest influence after Germany.
- . IMF World Economic Outlook Database, April 2021. Архів оригіналу за 11 квітня 2021. Процитовано 11 квітня 2021.
- Kaminski, Bartolomiej; Ng, Francis (1 травня 2006). (PDF). World Bank. Архів оригіналу (PDF) за 14 червня 2007. Процитовано 27 грудня 2006.
- . Архів оригіналу за 10 січня 2021. Процитовано 7 червня 2015.
- (тур.). Gümrükler Genel Müdürlüğü. Архів оригіналу за 8 лютого 2008. Процитовано 12 березня 2008.
- . Xinhua. People's Daily Online. 2 січня 2008. Архів оригіналу за 8 жовтня 2012. Процитовано 2 січня 2008.
- Turkey unhappy at EU talks delay. BBC News. 26 червня 2007. оригіналу за 16 липня 2007. Процитовано 3 липня 2007.
- . World Bulletin. Архів оригіналу за 22 серпня 2016. Процитовано 19 лютого 2016.
- (PDF). World Bank. 13 серпня 2006. Архів оригіналу (PDF) за 10 грудня 2006. Процитовано 10 грудня 2006.
- Data and Statistics for Turkey. World Bank. 2005. Архів оригіналу за 5 листопада 2015. Процитовано 10 грудня 2006.
- . Hürriyet Daily News. 1 лютого 2019. Архів оригіналу за 7 листопада 2020. Процитовано 28 березня 2021.
- Global Observer. Beijing Review: 15. 2003. Процитовано 28 березня 2021.
- Steiner, Jürg; Crepaz, Markus M. L. (2007). European Democracies. Pearson Longman. с. 282. ISBN . Процитовано 28 березня 2021.
- . European Commission. 2013. с. 200. Архів оригіналу за 15 квітня 2021. Процитовано 28 березня 2021.
The largest Turkish city, İstanbul, had 9.9 million inhabitants, larger than any city within the EU
- Cook, Chris; Diccon Bewes (1997). What Happened Where: A Guide to Places and Events in Twentieth-century History. Routledge. с. 65. ISBN .
- Mallinson, William (30 червня 2005). . I. B. Tauris. с. 80. ISBN . Архів оригіналу за 3 січня 2021. Процитовано 10 квітня 2022.
- . Архів оригіналу за 21 листопада 2009. Процитовано 9 грудня 2009.
- Greece calls on Turkey to pull out of Cyprus. London: Daily Telegraph. 9 вересня 2010. Архів оригіналу за 12 січня 2022.
- . Архів оригіналу за 16 квітня 2013. Процитовано 5 вересня 2017.
- . 30 вересня 2005. Архів оригіналу за 5 червня 2020. Процитовано 7 червня 2015.
- Panagopoulis, A. (18 грудня 2006). . Greek News. Архів оригіналу за 20 лютого 2009. Процитовано 13 квітня 2007.
- Turkey – 2005 Progress Report (PDF) (Пресреліз). European Commission. 11 серпня 2005. (PDF) оригіналу за 30 червня 2007. Процитовано 6 липня 2007.
- . Hürriyet Daily News. Архів оригіналу за 12 листопада 2020. Процитовано 10 квітня 2022.
- . Hürriyet Daily News. Архів оригіналу за 5 грудня 2019. Процитовано 10 квітня 2022.
- O'Toole, Pam (29 жовтня 2003). Headscarf row goes to Turkey's roots. BBC News. оригіналу за 28 серпня 2008. Процитовано 26 серпня 2008.
- . International Religious Freedom Report. Bureau of Democracy, Human Rights, and Labor. U.S. State Dept. 15 вересня 2006. Архів оригіналу за 20 жовтня 2020. Процитовано 18 травня 2013.
- Shankland, David (2003). . Routledge (UK). ISBN . Архів оригіналу за 3 січня 2021. Процитовано 10 квітня 2022.[]
- ÖZKÖK, Ertuğrul. "Türkiye artık yüzde 99'u müslüman olan ülke değil" [ 22 листопада 2020 у Wayback Machine.]. www.hurriyet.com.tr (in Turkish). Retrieved 13 August 2020.
- . 6 жовтня 2011. Архів оригіналу за 2 квітня 2015. Процитовано 31 жовтня 2011.
- (PDF). Eurobarometer. June 2005. Архів оригіналу (PDF) за 14 січня 2007. Процитовано 19 грудня 2006.
- Ouzel, Nese (10 жовтня 2005). . Radikal (тур.). Архів оригіналу за 28 червня 2015. Процитовано 26 серпня 2008.
- O'Toole, Pam (29 жовтня 2003). Headscarf row goes to Turkey's roots. BBC News. оригіналу за 18 листопада 2006. Процитовано 13 грудня 2006.
- Registrar (10 листопада 2005). (Пресреліз). European Court of Human Rights. Архів оригіналу за 4 серпня 2008. Процитовано 28 лютого 2008.
- . emporis.com. Архів оригіналу за 11 квітня 2022. Процитовано 11 квітня 2022.
- . emporis.com. Архів оригіналу за 11 квітня 2022. Процитовано 11 квітня 2022.
- . emporis.com. Архів оригіналу за 11 квітня 2022. Процитовано 11 квітня 2022.
- Tausch, Arno and Almas Heshmati (2013). Testing an EU-Candidate's Place on the Maps of Global Economic, Political and Social Values: The Case of Turkey. IZA Discussion Paper 8163, https://ideas.repec.org/p/iza/izadps/dp8163.html [ 11 квітня 2022 у Wayback Machine.]
- . British Broadcasting Network (BBC). 13 грудня 2004. Архів оригіналу за 17 жовтня 2020. Процитовано 26 березня 2013.
- . Asbarez. 18 вересня 2012. Архів оригіналу за 6 травня 2013. Процитовано 26 березня 2013.
- . Архів оригіналу за 3 січня 2015. Процитовано 7 червня 2015.
- . Архів оригіналу за 6 квітня 2016. Процитовано 7 червня 2015.
- France-Presse, Agence (27 червня 2016). Turkey police fire rubber bullets at banned Gay Pride parade. The Telegraph. Архів оригіналу за 12 січня 2022. Процитовано 5 серпня 2016.
- Fantz, Ashley; Tuysuz, Gul; Damon, Arwa (28 червня 2015). . CNN. Архів оригіналу за 3 січня 2021. Процитовано 5 серпня 2016.
- . lgbt-ep.eu. Архів оригіналу за 2 квітня 2019. Процитовано 5 серпня 2016.
- Dymond, Jonny (13 вересня 2005). . BBC News. Архів оригіналу за 25 червня 2020. Процитовано 6 липня 2007.
- . BBC News. 28 грудня 2005. Архів оригіналу за 4 січня 2007. Процитовано 6 липня 2007.
- . BBC News. 27 вересня 2006. Архів оригіналу за 17 вересня 2019. Процитовано 8 липня 2007.
- . 30 квітня 2008. Архів оригіналу за 2 вересня 2019. Процитовано 7 червня 2015.
- Plot to kill Orhan Pamuk foiled [ 12 січня 2009 у Wayback Machine.]. Times of India. 25 January 2008
- Lea, Richard (28 січня 2008). . Guardian: Books. London. Архів оригіналу за 19 грудня 2020. Процитовано 18 травня 2013.
- . www.coe.int. Council of Europe. 22 березня 2021. Архів оригіналу за 2 травня 2022. Процитовано 11 квітня 2022.
- . ec.europa.eu. European Commission. 20 березня 2021. Архів оригіналу за 4 травня 2021. Процитовано 11 квітня 2022.
- . BBC News (брит.). 8 квітня 2021. Архів оригіналу за 8 квітня 2021. Процитовано 11 квітня 2022.
- (Пресреліз). European Parliament. 13 лютого 2007. Архів оригіналу за 3 січня 2021. Процитовано 13 квітня 2007.
- Popham, Peter (7 червня 2006). . Independent. London. Архів оригіналу за 19 серпня 2018. Процитовано 13 квітня 2007.
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 9 вересня 2016. Процитовано 1 вересня 2007.
- European Commission: Special Eurobarometer 255 – Attitudes towards EU Enlargement (PDF). July 2006. с. 72. (PDF) оригіналу за 23 серпня 2006. Процитовано 5 вересня 2006.
- Disagreement over Turkish EU membership. Copenhagen Post. 22 жовтня 2007. Архів оригіналу за 10 серпня 2007. Процитовано 22 жовтня 2007.
- Jakob Lindgaard (October 2018). (PDF). FEUTURE at the . с. 9, 16, 17. Архів оригіналу (PDF) за 4 січня 2021. Процитовано 11 квітня 2022.
- Phinnemore, David; İçener, Erhan (2016). . Journal of Contemporary European Studies. 24 (4): 446—462. doi:10.1080/14782804.2016.1178104. S2CID 156427227. Архів оригіналу за 4 січня 2021. Процитовано 11 квітня 2022.
The last decade has seen this opposition not only increase, but also manifest itself more prominently in party political rhetoric. What might be described as ‘Turkoscepticism’ has been on the rise, often coinciding with increases in anti-Muslim sentiments across Europe.10 In member states with larger Muslim populations, the response has been for governments to adopt more sceptical if not hostile positions towards Turkish accession. The clearest examples are Austria, Germany and France where Eurobarometer polling in 2005 indicated that support for Turkey’s accession was as low as 10% in Austria and 21% in the other two countries
- Matthew Smith (3 серпня 2016). . (en-gb) . Архів оригіналу за 19 травня 2022. Процитовано 11 квітня 2022.
- . (en-gb) . 4 березня 2019. Архів оригіналу за 13 травня 2022. Процитовано 11 квітня 2022.
- . Economist. 7 грудня 2006. Архів оригіналу за 6 березня 2016. Процитовано 4 липня 2007.
- . Hurriyet. Архів оригіналу за 15 грудня 2018. Процитовано 13 квітня 2007.
- . Radikal. Архів оригіналу за 24 вересня 2015. Процитовано 18 травня 2013.
- . 26 січня 2013. Архів оригіналу за 8 листопада 2016. Процитовано 18 серпня 2013.
- Key Findings 5. Transatlantic Trends. Архів оригіналу за 17 травня 2016. Процитовано 7 червня 2015.
- Key Findings 6. Transatlantic Trends. Архів оригіналу за 17 травня 2016. Процитовано 7 червня 2015.
- Key Findings 8. Transatlantic Trends. Архів оригіналу за 17 травня 2016. Процитовано 7 червня 2015.
- . Архів оригіналу за 9 січня 2016. Процитовано 7 червня 2015.
- Sarmadi, Dario (21 травня 2014). . Efficacité et Transparence des Acteurs Européens. Архів оригіналу за 12 листопада 2020. Процитовано 26 травня 2014.
- (PDF). EU President Juncker. 23 квітня 2014. Архів оригіналу (PDF) за 18 August 2020.
When it comes to enlargement, this has been a historic success. However, Europe now needs to digest the addition of 13 Member States in the past 10 years. Our citizens need a pause from enlargement so we can consolidate what has been achieved among the 28. This is why, under my Presidency of the Commission, ongoing negotiations will of course continue, and notably the Western Balkans will need to keep a European perspective, but no further enlargement will take place over the next five years. As regards Turkey, the country is clearly far away from EU membership. A government that blocks Twitter is certainly not ready for accession.
- . Архів оригіналу за 15 липня 2015. Процитовано 7 червня 2015.
- . Архів оригіналу за 15 липня 2015. Процитовано 7 червня 2015.
- FAZ: Kanzlerin in Ankara: Merkel lehnt EU-Beitritt der Türkei weiter ab [ 5 березня 2016 у Wayback Machine.], 29 March 2010. Retrieved 22 September 2011
- Die Welt: Vor Treffen mit Gül: Merkel lehnt EU-Mitgliedschaft der Türkei ab [ 18 вересня 2020 у Wayback Machine.], 20 September 2011. Retrieved 22 September 2011
- . Spiegel Online. 6 листопада 2006. Архів оригіналу за 3 березня 2012. Процитовано 7 червня 2015.
- Erdogan struggles with Merkel's scepticism on Turkish EU bid [ 23 квітня 2019 у Wayback Machine.], Reuters UK (4 February 2014)
- . Reuters. 3 вересня 2017. Архів оригіналу за 18 грудня 2020. Процитовано 11 квітня 2022.
- . Архів оригіналу за 28 червня 2018. Процитовано 7 червня 2015.
- Pineau, Elizabeth (27 січня 2014). . Reuters. Архів оригіналу за 8 жовтня 2019. Процитовано 27 грудня 2020.
- . BBC News. 13 вересня 1999. Архів оригіналу за 4 січня 2021. Процитовано 23 лютого 2015.
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 18 липня 2016. Процитовано 13 квітня 2007.
- . BBC News. 29 листопада 2006. Архів оригіналу за 27 серпня 2019. Процитовано 25 серпня 2008.
- . Zaman, Javno.hr, DPA, Reuters. Southeast European Times. 22 липня 2007. Архів оригіналу за 27 жовтня 2016. Процитовано 11 квітня 2022.
- . Архів оригіналу за 27 серпня 2009. Процитовано 5 вересня 2017.
- . Архів оригіналу за 27 серпня 2009. Процитовано 5 вересня 2017.
- . euronews. Архів оригіналу за 1 вересня 2018. Процитовано 7 червня 2015.
- . Архів оригіналу за 28 серпня 2019. Процитовано 7 червня 2015.
- ABHaber. Архів оригіналу за 10 квітня 2013. Процитовано 5 вересня 2017.
- . lamoncloa.gob.es. 5 квітня 2009. Архів оригіналу за 26 серпня 2009.
- . Архів оригіналу за 20 листопада 2009. Процитовано 21 листопада 2009.
- . Архів оригіналу за 12 листопада 2009. Процитовано 5 вересня 2017.
- . BBC News. 27 липня 2010. Архів оригіналу за 4 січня 2021. Процитовано 11 квітня 2022.
- . Business Reporter. 23 травня 2016. Архів оригіналу за 24 травня 2016. Процитовано 8 травня 2019.
- . hurriyet daily news. Архів оригіналу за 4 вересня 2017. Процитовано 7 червня 2015.
- German finance minister says Turkey is not part of Europe. Reuters. 3 липня 2013. оригіналу за 4 вересня 2017. Процитовано 30 червня 2017.
- . hurriyet daily news. Архів оригіналу за 8 листопада 2016. Процитовано 7 червня 2015.
- . Архів оригіналу за 24 січня 2016. Процитовано 7 червня 2015.
- . The Independent. 18 березня 2016. Архів оригіналу за 12 грудня 2020. Процитовано 11 квітня 2022.
- . Reuters. 22 березня 2017. Архів оригіналу за 7 квітня 2020. Процитовано 10 квітня 2022.
- . Die Welt. 28 березня 2017. Архів оригіналу за 3 серпня 2020. Процитовано 11 квітня 2022.
- . Euronews. 10 квітня 2017. Архів оригіналу за 10 березня 2020. Процитовано 10 квітня 2017.
Література
- Бузов В. Н. Новейшая история стран Азии и Африки (1945—2004) / В. Н. Бузов. — Ростов-на–Дону: Фенікс, 2005. — 574 с.
- Волчок Б. А. Євроінтеграція основний вектор сучасної зовнішньої політики Туреччини. / Б. А. Волчок // Зовнішня політика країн світу та міждержавні відносини. — 2007. — № 7. — С. 67–72.
- Воротнюк М. О. Євроатлантична політика Туреччини: уроки для України / М. О. Воротнюк // Стратегічні пріоритети. — 2007. — № 3. — С. 172.
- Гаджиев А. Г. Трудности на пути вступления Турции в ЕС / А. Г. Гаджиев // Вестник Российского университета дружбы народов. Серия: Международные отношения. — 2009 — № 1 — С. 4–52.
- Коваленко Р. С. Торговельне співробітництво Туреччини з Європейським Союзом: Євроінтеграційний контекст. / Р. С. Коваленко // БізнесІнформ. — 2013. — № 5. — С. 28–33.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Turecka Respublika vela peregovori pro vstup do Yevropejskogo Soyuzu yak derzhava chlen pislya togo yak 14 kvitnya 1987 roku podala zayavku na vstup do Yevropejskogo ekonomichnogo spivtovaristva poperednika YeS Ce odna z semi ninishnih krayin kandidativ na vstup do YeS razom z Albaniyeyu Serbiyeyu Moldovoyu Pivnichnoyu Makedoniyeyu Chornogoriyeyu ta Ukrayinoyu Turecka zayavka na vstup do YeSStatusKandidat peremovini chiyi zamorozheniZayavku podano14 kvitnya 1987Zayavku shvaleno12 grudnya 1999Pochatok peremovin3 zhovtnya 2005Zamorozhennya peremovin13 grudnya 2016Vidklikannya zayavkicolor whiteProgresPrizupineno ZamorozhenoHid skriningu100 vikonanoZakriti rozdili3 vikonanoHid ratifikaciyiPoki sho ne zastosovuyetsyaStatistichne porivnyannya Yevropejskij Soyuz TurechchinaNaselennya 447 007 59684 680 273Plosha4 233 262 km2 1 634 472 sq mi783 356 km VVP PKS 21 5 trln Povnij 48 304 Na dushu naselennya 584 13 mlrd 35 624VVP nominal na dushu naselennya 17 0 trln Povnij 40 995 Na dushu naselennya 845 mlrd 9 864ILR 0 9110 820Dzhini30 2 41 9Vidminnosti pislya vstupu do YeSUves YeSNaselennya YeS 531 687 869Plosha YeS5 016 618 km Nova oficijna mova25 1 turecka ILRDzhiniSerednij chlen YeSSer naselennya chlenivSer plosha chlenivVVPVVP na dushu naselennyaVebsajtDirektorat Ministerstva zakordonnih sprav Tureckoyi Respubliki u spravah YeS Yevropejska komisiyaCya stattya pro proces peregovoriv pro vstup Pro shirokij poglyad na vidnosini mizh Yevropejskim Soyuzom i Turechchinoyu div Vidnosini Turechchina Yevropejskij Soyuz Pislya desyati chleniv zasnovnikiv u 1949 roci Turechchina stala odnim iz pershih novih chleniv 13 m chlenom Radi Yevropi v 1950 roci Krayina stala asocijovanim chlenom Yevropejskogo ekonomichnogo spivtovaristva YeES u 1963 roci ta bula asocijovanim chlenom Zahidnoyevropejskogo Soyuzu z 1992 roku do jogo zavershennya v 2011 roci Turechchina pidpisala ugodu pro Mitnij soyuz z YeS u 1995 roci ta bula oficijno viznana kandidatom na chlenstvo 12 grudnya 1999 roku na samiti Yevropejskoyi Radi u Gelsinki Peregovori pro povne chlenstvo buli rozpochati 3 zhovtnya 2005 roku Progres buv povilnim i z 35 rozdiliv neobhidnih dlya zavershennya procesu priyednannya bulo vidkrito lishe 16 a odin buv zakritij do travnya 2016 roku Ugoda pro bizhenciv na pochatku 2016 roku mizh Turechchinoyu ta Yevropejskim Soyuzom mav na meti priskoriti peregovori pislya poperednoyi stagnaciyi ta dozvoliti turkam bezvizovij rezhim podorozhej Yevropoyu Z 2016 roku peregovori pro vstup zupinilisya YeS zvinuvachuvav i kritikuvav Turechchinu za porushennya prav lyudini ta deficit verhovenstva prava U 2017 roci chinovniki YeS zayavili sho zaplanovana politika Turechchini porushuye Kopengagenski kriteriyi prava na chlenstvo v YeS 26 chervnya 2018 roku Rada z zagalnih pitan zayavila sho Turechchina vse bilshe viddalyayetsya vid Yevropejskogo Soyuzu 20 lyutogo 2019 roku komitet Yevropejskogo parlamentu progolosuvav za prizupinennya peregovoriv pro vstup sho viklikalo kritiku z boku uryadu Turechchini Tomu peregovori pro vstup Turechchini faktichno zajshli v gluhij kut i ne mozhna rozglyadati podalshi glavi dlya vidkrittya chi zakrittya a takozh podalshu robotu shodo modernizaciyi Mitnogo soyuzu YeS Turechchina VstupPeredumovi Pislya rozdilu Osmanskoyi imperiyi pislya Pershoyi svitovoyi vijni turecki revolyucioneri na choli z Mustafoyu Kemalem Atatyurkom vijshli peremozhcyami u vijni za nezalezhnist Turechchini stvorivshi suchasnu Turecku Respubliku yakoyu vona isnuye sogodni Atatyurk prezident Turechchini zdijsniv nizku reform vklyuchayuchi sekulyarizaciyu ta industrializaciyu spryamovanih na yevropeizaciyu abo vesternizaciyu krayini Pid chas Drugoyi svitovoyi vijni Turechchina zalishalasya nejtralnoyu do lyutogo 1945 roku koli vona priyednalasya do soyuznikiv Krayina brala uchast u plani Marshalla 1947 r u 1950 r stala chlenom Radi Yevropi a v 1952 r chlenom NATO Pid chas holodnoyi vijni Turechchina vstupila v soyuz iz SShA ta Zahidnoyu Yevropoyu Poziciya Turechchini shodo Yevropi bula oharakterizovana yak Yevropa bula ob yektom bazhannya a takozh dzherelom rozcharuvannya tureckoyi nacionalnoyi identichnosti protyagom dovgoyi ta napruzhenoyi istoriyi Palac Yevropi v Strasburzi rezidenciya Radi Yevropi do yakoyi Turechchina priyednalasya 13 kvitnya 1950 r Korotka istoriya osnovnih podij Hronologiya Data Podiya 13 grudnya 1997 Rada Lyuksemburgu ogoloshuye Turechchinu pravom stati chlenom YeS 11 grudnya 1999 Yevropejska rada v Gelsinki ogolosila Turechchinu krayinoyu kandidatom 24 bereznya 2001 Rada uhvalila Partnerstvo shodo vstupu Turechchini 19 travnya 2003 Rada uhvalila pereglyanute Partnerstvo priyednannya Turechchini 16 grudnya 2004 Yevropejska Rada zayavlyaye sho Turechchina dostatnoyu miroyu vidpovidaye kriteriyam dlya pochatku peregovoriv pro vstup pochinayuchi z zhovtnya 2005 roku 3 zhovtnya 2005 Rada uhvalyuye peregovornu strukturu i peregovori oficijno vidkrivayutsya Pochinayetsya proces skriningu 1 chervnya 2006 Vidkrivayutsya ta zakrivayutsya peregovori shodo rozdilu 25 Nauka ta doslidzhennya 11 grudnya 2006 Oskilki Turechchina vidmovilasya zastosuvati do Kipru Dodatkovij protokol do Ankarskoyi ugodi Rada virishuye sho visim glav ne vidkrivatimutsya Dokladnishe Kiprskij konflikt 19 lyutogo 2008 Rada uhvalila pereglyanute Partnerstvo priyednannya Turechchini 30 chervnya 2010 Rozpochato peregovori shodo rozdilu 12 Bezpeka harchovih produktiv veterinarna ta fitosanitarna politika 17 travnya 2012 Rozpochato Pozitivnij poryadok dennij spryamovanij na vnesennya svizhoyi dinamiki u vidnosini YeS Turechchina 5 listopada 2013 Rozpochato peregovori shodo rozdilu 22 Regionalna politika ta koordinaciya strukturnih instrumentiv 16 grudnya 2013 Rozpochato dialog shodo liberalizaciyi vizovogo rezhimu ta pidpisana Ugoda pro readmisiyu mizh YeS ta Turechchinoyu 29 listopada 2015 Vidbuvsya pershij samit YeS Turechchina ta zapusheno Spilnij plan dij YeS Turechchina YeS vitaye zobov yazannya Turechchini priskoriti vikonannya kontrolnih pokaznikiv vizovoyi dorozhnoyi karti v obmin na pripinennya potoku sirijskih bizhenciv z Turechchini do Greciyi 14 grudnya 2015 Rozpochato peregovori shodo rozdilu 17 Ekonomichna ta monetarna politika 30 chervnya 2016 Rozpochato peregovori shodo rozdilu 33 Finansovi ta byudzhetni polozhennya 24 listopada 2016 Deputati Yevroparlamentu perevazhnoyu bilshistyu golosiv za prizupinennya peregovoriv z Turechchinoyu cherez pitannya prav lyudini ta verhovenstva prava 20 lyutogo 2019 Komitet Yevroparlamentu progolosuvav za prizupinennya peregovoriv pro vstup z Turechchinoyu 1950 1990 ti roki Turechchina vpershe podala zayavku na asocijovane chlenstvo v Yevropejskomu ekonomichnomu spivtovaristvi v 1959 roci a 12 veresnya 1963 roku pidpisala Ugodu pro stvorennya asociaciyi mizh Tureckoyu Respublikoyu ta Yevropejskim ekonomichnim spivtovaristvom takozh vidomu yak Ankarska ugoda Cya ugoda nabula chinnosti nastupnogo roku 12 grudnya 1964 roku Ankarska ugoda mala na meti integruvati Turechchinu v mitnij soyuz z YeES viznayuchi pri comu kincevu metu chlenstva U listopadi 1970 roku novij protokol pid nazvoyu Dodatkovij protokol vstanoviv grafik skasuvannya tarifiv i kvot na tovari sho torguyutsya mizh Turechchinoyu ta YeES 14 kvitnya 1987 roku Turechchina podala zayavku na oficijne chlenstvo v Yevropejskomu ekonomichnomu spivtovaristvi Yevropejska komisiya vidpovila u grudni 1989 roku pidtverdivshi mozhlive chlenstvo Ankari ale takozh vidklavshi rozglyad spravi na bilsh spriyatlivij chas posilayuchis na ekonomichnu ta politichnu situaciyu Turechchini a takozh yiyi pogani vidnosini z Greciyeyu ta konflikt z Kiprom yak na stvorennya nespriyatlivogo seredovisha dlya pochati peregovori Cya poziciya bula znovu pidtverdzhena na Yevropejskij radi v Lyuksemburzi 1997 roku na yakij buli rozpochati peregovori pro vstup z derzhavami Centralnoyi ta Shidnoyi Yevropi ta Kiprom ale ne z Turechchinoyu Protyagom 1990 h Turechchina prodovzhila tisnishu integraciyu z Yevropejskim Soyuzom pogodivshis na mitnij soyuz u 1995 roci Krim togo Yevropejska rada v Gelsinki 1999 roku stala vazhlivoyu vihoyu oskilki YeS viznav Turechchinu kandidatom na rivnih z inshimi potencijnimi kandidatami 2000 ti roki Nastupnim vazhlivim krokom u vidnosinah Turechchini ta YeS stalo zasidannya Yevropejskoyi Radi v Kopengageni v grudni 2002 roku Zgidno z nim YeS rozpochne peregovori z Turechchinoyu nevidkladno yaksho Yevropejska Rada v grudni 2004 roku na osnovi zvitu ta rekomendaciyi Komisiyi virishit sho Turechchina vikonuye Kopengagenski politichni kriteriyi Prezident Franciyi Zhak Shirak i kancler Nimechchini Gerhard Shreder vislovili spilnu pidtrimku poryadku dennogo samitu Yevropejskoyi komisiyi v grudni 2004 roku shodo priyednannya Turechchini do Yevropejskogo Soyuzu Yevropejska komisiya rekomenduvala rozpochati peregovori u 2005 roci ale takozh dodala rizni zapobizhni zahodi Lideri YeS domovilisya 16 grudnya 2004 roku pochati peregovori pro vstup z Turechchinoyu z 3 zhovtnya 2005 roku Hocha Avstriya ta Nimechchina spochatku hotili zalishiti vidkritoyu mozhlivist togo sho peregovori z Turechchinoyu prizvedut do privilejovanogo partnerstva menshogo za povne chlenstvo peregovori pro vstup buli v kincevomu pidsumku rozpochati zi spilnoyu metoyu chlenstva Vidtodi peregovori pro vstup Turechchini buli zupineni cherez nizku vnutrishnih i zovnishnih problem I Avstriya i Franciya zayavili sho provedut referendum shodo vstupu Turechchini U vipadku Franciyi bulo vneseno zminu v yiyi konstituciyu shob provesti takij referendum ale piznishe insha konstitucijna zmina dozvolila parlamentu yaksho velika bilshist jogo chleniv pogoditsya zapobigti takomu referendumu Pitannya Kipru prodovzhuye zalishatisya serjoznoyu pereshkodoyu na shlyahu peregovoriv Yevropejski chinovniki prokomentuvali upovilnennya tureckih reform sho u poyednanni z kiprskoyu problemoyu zmusilo komisara YeS z rozshirennya Olli Rena u berezni 2007 roku poperediti pro nablizhennya avariyi poyizda pid chas peregovoriv Cherez ci nevdachi peregovori znovu zupinilisya v grudni 2006 roku koli YeS zamoroziv peregovori u 8 iz 35 klyuchovih oblastej pro yaki jdut peregovori U 2007 roci Turechchina zayavila sho maye na meti dotrimuvatisya zakonodavstva YeS do 2013 roku ale Bryussel vidmovivsya pidtrimati ce yak kincevij termin dlya chlenstva U 2006 roci prezident Yevropejskoyi komisiyi Zhoze Manuel Barrozu zayaviv sho proces vstupu trivatime shonajmenshe do 2021 roku Pid chas vizitu do Nimechchini 31 zhovtnya 2012 roku prem yer ministr Turechchini R T Erdogan poyasniv sho Turechchina ochikuye sho chlenstvo v Soyuzi bude realizovano do 2023 roku do 100 richchya Tureckoyi Respubliki mayuchi na uvazi sho voni mozhut pripiniti peregovori pro chlenstvo yaksho peregovori do togo chasu ne prinesut pozitivnogo rezultatu Prezident Turechchini Abdulla Gyul zayaviv sho pislya zavershennya procesu vstupu Turechchina provede referendum shodo chlenstva Turechchini v Yevropejskomu Soyuzi U grudni 2009 roku Respublika Kipr zablokuvala 6 rozdiliv peregovoriv pro vstup Turechchini vklyuchayuchi rozdili shodo sudovoyi vladi ta osnovnih prav energetiki ta osviti ta kulturi stverdzhuyuchi sho Turechchini spochatku neobhidno normalizuvati vidnosini z Kiprom Yak naslidok z chervnya 2010 roku ne bulo vidkrito zhodnoyi glavi Otzhe nemaye zhodnoyi glavi yaku mozhe vidkriti Turechchina okrim skladnih ta ekonomichno shkidlivih rozdiliv Politika konkurenciyi Socialna politika ta zajnyatist ta Derzhavni zakupivli yaki bilshist krayin kandidativ vidkrivayut naprikinci priyednannya oskilki vsi inshi rozdili zablokovani U lyutomu 2013 roku zastupnik zastupnika sekretarya ministerstva u spravah YeS Burak Erdenir zayaviv sho YeS she ne povidomiv Turechchini kontrolni kriteriyi dlya vidkrittya rozdiliv 23 i 24 Sudova vlada ta osnovni prava ta yusticiya svoboda ta bezpeka pislya zavershennya perevirki rozdiliv u 2006 roci sho unemozhlivlyuye yih vikonannya Vin takozh pripustiv sho ce bula navmisna sproba upovilniti proces yihnogo vstupu Pozitivnij poryadok dennij 2012 13 Pislya bilsh nizh dvoh rokiv bez vidkrittya rozdiliv Yevropejska komisiya rozrobila Pozitivnij poryadok dennij poklikanij zosereditisya na spilnih interesah YeS ta Turechchini Komisar YeS z pitan rozshirennya Shtefan Fyule opisuye sho meta polyagala v tomu shob pidtrimati proces priyednannya i povernuti jogo nalezhnim chinom u pravilnij shlyah pislya periodu stagnaciyi yakij buv dzherelom rozcharuvannya dlya oboh storin Komisiya YeS nazvala shirokij spektr sfer yak osnovnih elementiv poryadku dennogo takih yak intensifikovanij dialog ta spivrobitnictvo shodo politichnih reform viza mobilnist ta migraciya energetika borotba z terorizmom podalshe uchast Turechchini v programah Spivtovaristva pobratimstvo mist torgivlya ta mitnij soyuz ta pidtrimka zusil shodo privedennya u vidpovidnist do acquis u tomu chisli shodo rozdiliv de narazi ne mozhna vidkriti peregovori pro vstup Propoziciya bula shvalena za umovi sho vona sluzhit instrumentom pidtrimki ta dopovnennyam do peregovornogo procesu z YeS U ramkah Pozitivnogo poryadku dennogo stvoreno robochi grupi za 8 rozdilami 3 Pravo zasnuvannya ta svobodu nadannya poslug 6 Zakon pro kompaniyi 10 Informacijne suspilstvo ta ZMI 18 Statistika 23 Sudova vlada ta osnovni prava 24 Pravosuddya svoboda ta bezpeka 28 Zahist spozhivachiv ta zdorov ya ta 32 Finansovij kontrol Pochatkova zustrich Pozitivnij poryadok dennij vidbulasya 17 travnya 2012 roku v Ankari za uchastyu Shtefana Fyule komisara YeS z pitan rozshirennya ta yevropejskoyi politiki susidstva Za rezultatami zasidan robochih grup sho vidbulisya na danij moment bulo pidtverdzheno sho Turechchina dosyagla chotiroh kontrolnih pokaznikiv za troma rozdilami Pravo pro kompaniyi Zahist spozhivachiv i zdorov ya a takozh rozdili pro finansovij kontrol 20 chervnya 2013 roku pislya rozgonu Ankaroyu masovih demonstracij na ploshi Taksim Nimechchina zablokuvala pochatok novih peregovoriv pro vstup do YeS z Turechchinoyu Yak povidomlyaye Financial Times odin tureckij chinovnik skazav sho takij krok potencijno mozhe rozirvati politichni vidnosini z blokom Opituvannya Yevrobarometra yake vklyuchalo krayini YeS ta krayini kandidati pokazalo sho 43 turkiv sprijmayut YeS pozitivno proti 60 pivroku tomu U comu zh opituvanni 29 opitanih turkiv vislovili pidtrimku Konstituciyi YeS sho ye najnizhchim rivnem pidtrimki sered krayin YeS ta kandidativ yaki buli opitani Nimechchina kazhe sho yiyi zasterezhennya pov yazane z tehnichnimi problemami ale Angela Merkel protivnik vstupu Turechchini do YeS nazvala sebe shokovanoyu pislya vikoristannya Ankaroyu perevazhnoyi sili policiyi proti perevazhno mirnih demonstrantiv Franciya zayavila sho ne vidmovitsya vid svogo veto shodo rozmorozhuvannya chotiroh rozdiliv pro vstup Turechchini do viboriv do Yevropejskogo parlamentu v chervni 2014 roku Zastoporeni peregovori 2016 doteper Pridushennya pislya sprobi tureckogo derzhavnogo perevorotu v 2016 roci prezidentom Erdoganom zashkodilo vidnosinam z YeS Erdogan visloviv shvalennya shodo vidnovlennya smertnoyi kari dlya pokarannya prichetnih do derzhavnogo perevorotu pri comu YeS pripuskaye sho ce poklade kraj jogo ambiciyam shodo YeS U listopadi 2016 roku Erdogan zayaviv sho rozglyadaye mozhlivist vinesennya prodovzhennya peregovoriv Turechchini z YeS shodo chlenstva na referendum u 2017 roci U listopadi 2016 roku Yevroparlament progolosuvav za neobov yazkovu rezolyuciyu z vimogoyu do Yevropejskoyi komisiyi timchasovo prizupiniti peregovori pro chlenstvo cherez neproporcijni represivni zahodi uryadu shodo derzhavnogo perevorotu 13 grudnya Yevropejska Rada do skladu yakoyi vhodyat glavi derzhav abo uryadiv krayin chleniv uhvalila rishennya sho ne vidkrivatime zhodnih novih napryamkiv u peregovorah pro chlenstvo Turechchini za perevazhnih obstavin Shlyah Turechchini do avtokratichnogo pravlinnya robit nemozhlivim progres u vstupi do YeS U 2017 roci chinovniki YeS zayavili sho zaplanovana politika Turechchini porushuye Kopengagenski kriteriyi prava na chlenstvo v YeS U kvitni 2017 roku Parlamentska asambleya Radi Yevropi PARYe progolosuvala za vidnovlennya proceduri monitoringu shodo Turechchini Vvazhayetsya sho ce golosuvannya zavdaye serjoznogo udaru perspektivi Turechchini shodo mozhlivogo chlenstva v YeS oskilki vihid z cogo procesu buv peredumovoyu peregovoriv pro vstup do YeS she v 2004 roci Propoziciya Yevropejskoyi komisiyi shodo dovgostrokovogo byudzhetu na period 2021 2027 rokiv oprilyudnena v travni 2018 roku peredbachala finansuvannya pered vstupom do Zahidnobalkanskoyi strategiyi dlya podalshogo rozshirennya ale ne vrahovuvala Turechchinu 26 chervnya 2018 roku Rada YeS iz zagalnih pitan zayavila sho Rada zaznachaye sho Turechchina vse bilshe viddalyayetsya vid Yevropejskogo Soyuzu Tomu peregovori pro vstup Turechchini faktichno zajshli v gluhij kut i ne mozhna rozglyadati podalshi glavi dlya vidkrittya chi zakrittya ta Podalshoyi roboti shodo modernizaciyi Mitnogo soyuzu YeS ta Turechchini ne peredbachayetsya Rada dodala sho vona osoblivo sturbovana trivayuchim i glibokim zanepokoyennyam vidstupom vid verhovenstva prava ta osnovnih prav vklyuchayuchi svobodu virazhennya poglyadiv 20 lyutogo 2019 roku komitet Yevropejskogo parlamentu progolosuvav za prizupinennya peregovoriv pro vstup sho viklikalo kritiku z boku uryadu Turechchini Ochikuvanij efekt vid vstupuVpliv na YeS Problema chlenstva Turechchini v YeS uskladnyuyetsya superechlivimi poglyadami na te kim maye stati YeS Ce vidigralo znachnu rol u debatah chastkovo cherez yevropejsku borgovu krizu ta toj fakt sho v rezultati cogo yevrozona ta YeS v cilomu bilsh federalizovani yak na fiskalnomu yuridichnomu ta politichnomu rivnyah nizh na toj chas zayavki Turechchini abo v toj chas koli Turechchina bula prijnyata yak kandidat Zagalom ti chleni YeS yaki pidtrimuyut blok vilnoyi torgivli zasnovanij na pravah ne vistupayut proti Turechchini tak rishuche yak ti hto pidtrimuye bilsh shirokij politichnij soyuz Ostanni zokrema sturbovani tim sho ob yednannya bude zirvano a yevropejskij proyekt bude pid zagrozoyu cherez vklyuchennya Turechchini Globalna karta Yevropi svitlo zelena ta Turechchini temno zelena Prihilniki chlenstva Turechchini stverdzhuyut sho geografichne polozhennya Turechchini spriyatime miru Za slovami ministra zakordonnih sprav Shveciyi Karla Bildta priyednannya Turechchini nadast YeS virishalnu rol dlya stabilnosti v shidnij chastini Seredzemnogo i Chornogo morya sho yavno vidpovidaye strategichnim interesam Yevropi Polsha ye klyuchovim prihilnikom zayavki Turechchini na vstup do YeS todi yak Velika Britaniya vislovlyuvala pidtrimku ranishe ale ne pislya vihodu z YeS Pislya vstupu do YeS 83 miljoni meshkanciv Turechchini otrimayut najbilshu kilkist yevrodeputativ u Yevropejskomu parlamenti Zaraz Turechchina maye bilshe naselennya nizh Nimechchina Odnak odna krayina mozhe mati maksimum 96 misc u Yevropejskomu parlamenti Chlenstvo Turechchini takozh vpline na majbutni plani rozshirennya osoblivo na kilkist krayin yaki pragnut vstupu v YeS na pidstavi yakih Valeri Zhiskar d Esten vistupaye proti prijnyattya Turechchini Zhiskar pripustiv sho ce prizvede do vimog pro priyednannya Marokko Zayavka Marokko vzhe vidhilena cherez te sho vona ne ye yevropejskoyu krayinoyu Turechchina na vidminu vid Marokko maye 3 teritoriyi v Yevropi Perevazhna bilshist jogo naselennya prozhivaye v azijskij chastini krayini Z inshogo boku najbilshe misto krayini Stambul znahoditsya perevazhno v Yevropi Z inshogo boku Kipr yakij geografichno roztashovanij v Aziyi priyednavsya do Yevropejskogo Soyuzu v 2004 roci Prezident Franciyi Nikolya Sarkozi zayaviv u sichni 2007 roku sho bezmezhne rozshirennya Yevropi rizikuye znishiti yevropejskij politichnij soyuz i sho ya ne prijmayu Ya hochu skazati sho Yevropa povinna nadati sobi kordoni sho ne vsi krayini mayut poklikannya stati chlenami Yevropi pochinayuchi z Turechchini yakij nemaye miscya v Yevropejskomu Soyuzi Truboprovodi Nabucco TANAP TAP i ITGI dostavlyatimut prirodnij gaz z basejnu Kaspijskogo morya do krayin chleniv YeS Krayini chleni YeS povinni odnogolosno domovitisya pro chlenstvo Turechchini shob vstup Turechchini buv uspishnim Ryad nacij mozhut vistupiti proti cogo zokrema Avstriya Nimechchina kancler Angela Merkel davno vidkidala zayavku Turechchini na vstup a zamist cogo zaproponuvala privilejovane partnerstvo i Franciya sturbovana perspektivoyu novoyi hvili musulmanskih immigrantiv vrahovuyuchi i bez togo veliku musulmansku gromadu v krayini Ninishnya situaciya za francuzkoyu konstituciyeyu viglyadaye tak yaksho 3 5 delegativ vid Senatu i parlamentu pogodyatsya na priyednannya Turechchini referendumu ne bude Perevagi dlya Turechchini Pislya vstupu do YeS Turechchina rozrahovuye otrimati dopomogu ekonomichnogo rozvitku Takozh ochikuyetsya zbilshennya yevropejskih inozemnih investicij v turecku ekonomiku sho bude stimulyuvati ekonomichne zrostannya Pid chas potencijnih podij ekonomichnoyi krizi Turechchina mozhe otrimati dopomogu vid YeS Vilne peresuvannya lyudej po YeS dast bagatom turkam mozhlivist migruvati v inshi chastini Yevropi v poshukah roboti abo vishogo rivnya zhittya Variant migraciyi z Turechchini neminuche poslabit napruzhenist na shodi krayini oskilki perspektiva krashogo rivnya zhittya bude mati tendenciyu oholodzhuvati separatistski tendenciyi do YeS Deyaki sekulyaristi v Turechchini vvazhayut sho priyednannya Turechchini spriyatime poshirennyu svitskih zahidnih cinnostej u Turechchini Navpaki deyaki nesekulyaristi v Turechchini vvazhayut sho priyednannya spriyatime podalshomu zrostannyu ta prijnyattyu islamu v Yevropi Zayavka na vstup do YeS stimulyuvala politichni ta pravovi reformi Turechchini ta aktivizuvala proces demokratizaciyi Vrahovuyuchi velike ta zrostayuche naselennya Turechchini Turechchina matime vidpovidne velike predstavnictvo v Yevropejskomu parlamenti 2 e misce rivnoznachne z Nimechchinoyu z 96 miscyami v parlamenti YeS Ce dast Turechchini silnij pryamij vpliv na politiku YeS Pitannya tureckogo chlenstvaEkonomika Dokladnishe Ekonomika Turechchini Div takozh Mitnij soyuz mizh Yevropejskim soyuzom i Turechchinoyu Vid na palac Dolmabahche ta gorizont dilovogo rajonu Levent iz protoki Bosfor u Stambuli najbilshogo mista ta ekonomichnoyi stolici Turechchini a takozh kolishnoyi stolici Rimu 330 395 Vizantiyi 395 1204 ta 1261 1453 Latinskoyi 1204 1261 ta Osmanskoyi 1453 1922 imperij Turechchina maye 11 e misce u sviti za velichinoyu VVP PPS i 20 e za velichinoyu nominalnogo VVP Krayina ye odnim iz zasnovnikiv OESR ta najbilshih ekonomik G 20 BEKO i Vestel ye odnimi z najbilshih virobnikiv spozhivchoyi elektroniki ta pobutovoyi tehniki v Yevropi Turechchina skoristalasya perevagami mitnogo soyuzu z Yevropejskim Soyuzom pidpisanogo v 1995 roci shob zbilshiti promislove virobnictvo priznachene dlya eksportu vodnochas skoristavshis inozemnimi investiciyami z YeS u krayinu U 2008 roci eksport Turechchini dosyag 141 8 milyarda dolariv SShA osnovni partneri po eksportu Nimechchina 11 2 Velika Britaniya 8 Italiya 6 95 Franciya 5 6 Ispaniya 4 3 SShA 3 88 zagalnij eksport YeS 56 5 blizko 204 8 mlrd dolariv SShA zagrozhuyut torgovomu balansu osnovni partneri po importu Rosiya 13 8 Nimechchina 10 3 Kitaj 7 8 Italiya 6 SShA 4 8 Franciya 4 6 Iran 3 9 Spoluchene Korolivstvo 3 2 zagalnij import YeS 40 4 zagalnij import Aziyi 27 Ochikuvalosya sho pochatok peregovoriv shodo glavi acquis shodo ekonomichnoyi ta monetarnoyi politiki zayavki Turechchini na vstup do YeS rozpochnetsya u chervni 2007 roku ale Franciya zupinila yih Zgidno z danimi Yevrostatu u 2015 roci Turechchina stala p yatim za velichinoyu torgovelnim partnerom Yevropejskogo Soyuzu Turechchina maye otrimati 9 2 mlrd yevro vid Instrumentu spriyannya pered vstupom mehanizmu finansuvannya krayin kandidativ na YeS Naselennya Dokladnishe Naselennya Turechchini Prospekt Istiklyal u kosmopolitichnomu rajoni Stambula Bejoglu u vihidni dni vidviduye v serednomu 3 miljoni lyudej Stanom na 2005 rik naselennya Turechchini stanovilo 71 5 miljona z richnim zrostannyam na 1 5 Turecke naselennya vidnosno molode 25 5 pripadaye na vikovu grupu 0 15 rokiv Stanom na 2021 rik naselennya Turechchini stanovit priblizno 83 miljoni cholovik Velika kilkist naselennya Turechchini mozhe zminiti balans sil u predstavnickih yevropejskih instituciyah Pislya vstupu do YeS 83 miljoni meshkanciv Turechchini zabezpechat yij veliku kilkist yevrodeputativ u Yevropejskomu parlamenti Ce tomu sho Yevropejskij parlament rozpodilyaye miscya mizh krayinami chlenami vidpovidno do yih naselennya Tomu yaksho Turechchina bude prijnyata vona mozhe vplinuti na zakonodavstvo ta administraciyu YeS vidpovidno do yiyi vlasnoyi politiki Yakbi Turechchina priyednalasya do Yevropejskogo Soyuzu Stambul stav bi najbilsh gustonaselenim megapolisom v YeS Zovnishni vidnosini z krayinami chlenami YeS Dokladnishe Zovnishnya politika Turechchini Kipr Dokladnishe Kiprskij konflikt Kipr buv rozdilenij koli 20 lipnya 1974 roku Turechchina vtorglasya ta okupuvala tretinu ostrova u vidpovid na sproyektovanij Atenami perevorot spryamovanij na priyednannya Kipru do Greciyi Vidtodi Turechchina vidmovlyayetsya viznati Respubliku Kipr chlen YeS z 2004 roku yak yedinu vladu na ostrovi ta viznaye samoprogoloshenu Turecku Respubliku Pivnichnogo Kipru z momentu yiyi stvorennya v 1983 roci Turecke vtorgnennya v 1974 roci ta peremishennya bizhenciv po obidva boki zelenoyi liniyi ta stvorennya samoprogoloshenoyi Tureckoyi Respubliki Pivnichnogo Kipru v 1983 roci ye osnovnimi problemami navkolo kiprskoyi superechki Turechchina i turki kiprioti pidtrimali plan Annana dlya Kipru 2004 roku spryamovanij na vozz yednannya ostrova ale zgodom cej plan buv vidhilenij grekami kipriotami na tij pidstavi sho vin ne vidpovidav yihnim interesam Zi sliv kipriotiv grekiv ostannya propoziciya vklyuchala zberezhennya prav na prozhivannya dlya bagatoh anatolijskih turkiv yaki pereyihali na Kipr pislya vtorgnennya ta yihnih nashadkiv yaki narodilisya na ostrovi pislya 1974 roku a grekiv kipriotiv yaki vtratili svoye majno pislya tureckogo vtorgnennya bude nadano lishe obmezhene pravo na povernennya na pivnich pislya zaproponovanogo vozz yednannya ostrova Tureckij uryad vidmovivsya oficijno viznati Respubliku Kipr do znyattya politichnoyi ta ekonomichnoyi blokadi z Tureckoyi Respubliki Pivnichnogo Kipru Zgidno z mitnimi ugodami yaki Turechchina vzhe pidpisala yak peredumovu dlya pochatku peregovoriv pro chlenstvo v YeS u 2005 roci vona zobov yazana vidkriti svoyi porti dlya kiprskih litakiv i suden ale Turechchina dosi ne vikonala yih vidmovlyayuchis robiti ce poki YeS ne pom yakshit mizhnarodnu izolyaciyu Pivnichnogo Kipru U lyutomu 2013 roku tureckij ministr YeS Egemen Bagish skazav Respublici Kipr Yaksho vi dijsno hochete poryatunku spravdi hochete miru to znimit blokuvannya aeroportu Erdzhan dlya krayin chleniv YeS i Turechchina vidkriye dlya vas svoyi porti Samoprogoloshenu Turecku Respubliku Pivnichnogo Kipru viznala lishe Turechchina z momentu yiyi stvorennya v 1983 roci U 2004 roci Parlamentska asambleya Radi Yevropi PARYe nadala status sposterigacha bez prava golosu predstavnikam kiprskih turkiv Vidmova Turechchini vid vikonannya torgovogo paktu mizh Turechchinoyu ta YeS yakij vimagaye vid tureckogo uryadu dozvoliti korablyam kiprskih grekiv vikoristovuvati svoyi povitryani ta morski porti sponukalo YeS zamoroziti visim rozdiliv u peregovorah pro vstup Turechchini U listopadi 2009 roku vice prem yer ministr Turechchini Dzhemil Chichek zayaviv sho yaksho Turechchina bude zmushena vibirati mizh pidtrimkoyu chlenstva v YeS abo turkiv kipriotiv to vibir Turechchini nazavzhdi bude stoyati poruch iz turkami kipriotami Usi povinni ce rozumiti Greciya Dokladnishe Greko turecki vidnosini Pitannya tureckogo chlenstva viklikalo superechki v Greciyi Opituvannya gromadskoyi dumki 2005 roku pokazalo sho lishe 25 grekiv vvazhayut sho Turechchina maye misce v Yevropejskomu Soyuzi Kolishnij prem yer ministr Greciyi Kostas Karamanlis zayaviv sho chlenstvo Turechchini v YeS mozhe buti zasnovane lishe na povnij vidpovidnosti povnomu vstupi u grudni 2006 roku U 2005 roci Yevropejska komisiya nazvala vidnosini mizh Turechchinoyu ta Greciyeyu prodovzhennyam pozitivnogo rozvitku vodnochas posilayuchis na klyuchovu pereshkodu na shlyahu progresu ye postijni pretenziyi Turechchini na casus belli cherez superechku pro kordoni teritorialnih vod U veresni 2017 roku prem yer ministr Greciyi Aleksis Cipras zaznachiv sho pripinennya peregovoriv pro vstup z Turechchinoyu bude strategichnoyu pomilkoyu Yevropejskogo Soyuzu na tli slovesnoyi vijni mizh Nimechchinoyu ta Turechchinoyu Krim togo kolishnij prem yer ministr Greciyi Jorgos Papandreu zaklikav lideriv Yevropejskogo Soyuzu zalishati dveri dlya Turechchini vidkritimi ta prodovzhuvati dialog z uryadom Turechchini ochevidno posilayuchis na zakliki kolishnogo kanclera Nimechchini Angeli Merkel prizupiniti peregovori pro vstup z Turechchinoyu Religiya Dokladnishe Religiya v Turechchini ta Spochatku cerkva piznishe mechet Aya Sofiya VI stolittya 532 537 u Konstantinopoli Stambul pobudovanij vizantijskim imperatorom Yustinianom Velikim buv najbilshim soborom koli nebud pobudovanim u sviti protyagom majzhe tisyacholittya azh do zavershennya budivnictva Sevilskogo soboru 1507 r v Ispaniyi Turechchina maye svitsku konstituciyu bez oficijnoyi derzhavnoyi religiyi hocha najvidomishij imam krayini zaraz Ali Erbash ye derzhavnim sluzhbovcem i golovoyu Upravlinnya u spravah religij abo Diyanet 82 naselennya Turechchini ye musulmanami z nih ponad 70 nalezhat do sunitskoyi gilki islamu Menshina pov yazana z filiyeyu shiyitskih alevitiv Okreme doslidzhennya opublikovane v 2019 roci pokazalo sho 89 5 turkiv vvazhayut sebe musulmanami Turechchina mala buti pershoyu i yedinoyu krayinoyu z musulmanskoyu bilshistyu yaka priyednayetsya do Yevropejskogo Soyuzu abo prijde do nogo Ninishni krayini YeS zazvichaj mistyat veliku kilkist musulmanskih menshin Natomist hristiyani yak vvazhayut stanovlyat lishe 0 2 naselennya Turechchini Oficijni opituvannya perepisu naselennya v Turechchini ne vklyuchayut informaciyu pro religijni perekonannya abo etnichne pohodzhennya lyudini cherez polozhennya vstanovleni tureckoyu konstituciyeyu yaka viznachaye vsih gromadyan Tureckoyi Respubliki yak turkiv z tochki zoru nacionalnosti nezalezhno vid viri chi rasi U Turechchini isnuye tradiciya sekulyarizmu Derzhava ne maye oficijnoyi religiyi i ne propaguye yiyi aktivno stezhit za cim Konstituciya viznaye svobodu religiyi dlya okremih osib todi yak religijni gromadi perebuvayut pid zahistom derzhavi ale v konstituciyi chitko zaznacheno sho voni ne mozhut brati uchast u politichnomu procesi napriklad stvoryuyuchi religijnu partiyu abo zasnovuvati religijni shkoli Zhodna partiya ne mozhe stverdzhuvati sho vona predstavlyaye formu religijnih perekonan tim ne mensh religijni pochuttya yak pravilo predstavleni cherez konservativni partiyi Turechchina zakonom zaboronyaye nosinnya religijnih golovnih uboriv i teopolitichnogo simvolichnogo odyagu dlya oboh statej v uryadovih budivlyah shkolah ta universitetah zakon buv viznanij Velikoyu palatoyu Yevropejskogo sudu z prav lyudini zakonnim u spravi Lejla Shahin proti Turechchini 10 listopada 2005 roku Odnak u 2010 roci zaboronu nosinnya golovnih hustok v universitetah bulo skasovano Kulturni vidminnosti mizh Turechchinoyu de prozhivaye bilshist musulman i perevazhno hristiyanskoyu Yevropoyu vidigrayut vazhlivu rol u vsij diskusiyi shodo priyednannya Turechchini do Yevropejskogo Soyuzu Svitove doslidzhennya cinnostejVezhi Mistral Vezhi Folkart i Vezhi Ege Perla ye odnimi z najvishih hmarochosiv v Izmiri tretomu za velichinoyu misti Turechchini U hodi analizu zasnovanogo na opituvanni svitovih cinnostej sociologi Arno Taush i Almas Heshmati prijshli do visnovku sho nadijna shkala vimiryuvannya globalnih ekonomichnih politichnih i socialnih cinnostej i miscya Turechchini v nih daye lishe duzhe kvalifikovanu kartinu miscya Turechchini na kartah globalnih cinnostej Doslidzhennya yake bazuyetsya na 92 289 reprezentativnih osib z povnimi danimi u 68 krayinah sho stanovit 56 89 naselennya planeti rozglyadaye zhorstki ekonomichni cinnosti vidpovidnih krayin Z dev yati vimiriv dlya viznachennya geografiyi lyudskih cinnostej na osnovi promaks faktornogo analizu nayavnih danih buli vikoristani shestifaktorni analitichni bali dlya rozrahunku novogo globalnogo indeksu rozvitku cinnostej yakij poyednuye uniknennya ekonomichnoyi vsedozvolenosti uniknennya rasizmu uniknennya nedoviri do armiyi ta presi uniknennya avtoritarnogo harakteru tolerantnist i povaga i uniknennya vidmovi vid rinkovoyi ekonomiki ta demokratiyi Turechchina posidaye 25 misce viperedzhayuchi kilka krayin chleniv YeS Ale vse she ye znachni deficiti shodo komponentiv liberalnih cinnostej yaki duzhe vazhlivi dlya efektivnoyi demokratiyi Deficiti yak stverdzhuyetsya v doslidzhenni svidchat pro te sho tureckij derzhavi tureckomu gromadyanskomu suspilstvu ta yevropejskim osobam yaki prijmayut rishennya slid prodovzhiti pidtrimku gromadyanskogo suspilstva ta svitskoyi demokratiyi v Turechchini Viznannya genocidu virmen Dokladnishe virmen Viznannya U 2004 roci ministr zakordonnih sprav Franciyi Mishel Barnye zayaviv sho Turechchina povinna viznati sistematichni vbivstva virmen u 1915 roci genocidom Odnak vin napolyagav na tomu sho hocha Franciya ne postavila peredumovi dlya vstupu do YeS shodo cogo pitannya vin zayaviv sho Franciya pidnime ce pitannya pid chas peregovoriv Prezident Yevroparlamentu Martin Shulc zayaviv sho Turechchina povinna viznati sistematichni vbivstva virmen u 1915 roci genocidom Uryad Turechchini vidkidaye taku peredumovu chlenstva v YeS i ne prijmaye yiyi yak chastinu kriteriyiv chlenstva v YeS U 2006 roci Yevropejskij parlament progolosuvav proti propoziciyi oficijno dodati ce pitannya yak kriterij chlenstva Turechchini Podibnu propoziciyu yevrodeputativ grekiv i kiprskih grekiv takozh vidhiliv Yevropejskij parlament u 2011 roci Prava LGBT Dokladnishe Parad LGBT u Stambuli 2013 roku prospekt Istiklyal Stambul do zaboroni v 2016 roci Vsuperech direktivam Yevropejskogo Soyuzu shodo prav lyudini Turechchina zaboronila LGBT prajdi u 2015 ta 2016 rokah Prichinami zaboroni buli problemi bezpeki ta religijna vrazlivist sprichinena provedennyam paradu pid chas misyacya Ramadan Stattya 301 Dokladnishe ta Stattya 301 stverdzhuye sho osoba yaka publichno obrazhaye turecku naciyu derzhavu Tureckoyi Respubliki abo Veliki nacionalni zbori Turechchini karayetsya pozbavlennyam voli na strok vid shesti misyaciv do dvoh rokiv a takozh sho viraz dumki spryamovani na kritiku ne ye zlochinom YeS osoblivo kritikuvav cej zakon pid chas sudovogo procesu nad pismennikom Orhanom Pamukom u veresni 2005 roku cherez komentari yaki viznavali smert tridcyati tisyach kurdiv i miljona virmen Komisar z pitan rozshirennya Olli Ren i chleni Yevroparlamentu nazvali cyu spravu prikroyu najsumnishoyu i neprijnyatnoyu Pislya togo yak cherez tri misyaci spravu bulo zakrito ministr zakordonnih sprav Turechchini Abdulla Gyul vkazav sho Turechchina mozhe vidmovitisya vid statti 301 abo zminiti yiyi zayavivshi sho mozhlivo bude neobhidnij novij zakon U veresni 2006 roku Yevropejskij parlament zaklikav skasuvati taki zakoni yak stattya 301 yaki zagrozhuyut yevropejskim normam svobodi slova 30 kvitnya 2008 roku zakon bulo reformovano Vidpovidno do reformi teper ye zlochinom vidverta obraza tureckoyi naciyi a ne turechnosti vidkrittya sudovih sprav za statteyu 301 vimagaye pogodzhennya ministra yusticiyi a maksimalne pokarannya zmensheno do dvoh rokiv pozbavlennya voli Kemal Kerinsiz patriotichno nalashtovanij yurist ta inshi chleni Buyuk Hukukcular Birligi Velikogo soyuzu yuristiv ocholyuvanogo Kerinsizom stoyali majzhe za vsima stattya 301 sudovimi procesami U sichni 2008 roku Kerinsiz buv zaareshtovanij za uchast v ultranacionalistichnij pidpilnij organizaciyi Ergenekon yaka yak stverdzhuyetsya stoyala za napadami na turecku derzhavnu radu ta gazetu Dzhumhuriyet vbivstvom kilkoh hristiyanskih misioneriv i virmeno tureckogo zhurnalista Granta Dinka a takozh nibito planuye vbivstvo nobelivskogo lavreata Orhana Pamuka Piznishe bulo dovedeno sho sudi nad Ergenekonom buli zmovoyu organizovanoyu teroristichnoyu organizaciyeyu Gyulenist i vsi zvinuvachennya buli znyati pislya sprobi vijskovogo perevorotu gyulenistiv 15 lipnya 2016 roku Prava zhinok Dokladnishe Visimnadcyat deputatok uvijshli do tureckogo parlamentu na zagalnih viborah 1935 roku u toj chas koli zhinki v znachnij kilkosti inshih yevropejskih krayin mali pravo golosu na miscevih municipalnih viborah ale ne na nacionalnih parlamentskih viborah U 1993 roci Tansu Chiler stala pershoyu prem yer ministerkoyu Turechchini Zhinki v Turechchini protestuyut za svoyi prava 20 bereznya 2021 roku ukazom prezidenta Turechchina vijshla z Stambulskoyi konvenciyi yaku ratifikuvav tureckij parlament u 2011 roci Ce rishennya rozkritikuvali Yevropejska komisiya ta Rada Yevropi Pislya cogo stavsya diplomatichnij incident yakij otrimav nazvu en 7 kvitnya 2021 roku Turechchina nadala zhinkam pravo golosu v 1930 roci na municipalnih viborah U 1934 roci ce pravo bulo rozshireno na zagalnonacionalnih viborah v toj chas yak zhinkam bulo takozh nadano pravo buti obranimi deputatami v tureckij parlament abo buti priznachenimi ministrami prem yer ministrom spikerom parlamentu i prezidentom respubliki U 1993 roci Tansu Chiller stala pershoyu zhinkoyu prem yer ministrom Turechchini U svoyij drugij dopovidi pro rol zhinok u socialnomu ekonomichnomu ta politichnomu zhitti Turechchini Yevropejskij parlament nagolosiv sho dotrimannya prav lyudini u tomu chisli prav zhinok ye vazhlivoyu umovoyu dlya chlenstva Turechchini v YeS Zgidno zi zvitom zakonodavcha baza Turechchini shodo prav zhinok zagalom bula zadovilnoyu ale yiyi zmistovne vikonannya zalishayetsya nedolikom Vidmovniki za idejnimi mirkuvannyami Turechchina ye odniyeyu z dvoh derzhav razom z Azerbajdzhanom sered 47 chleniv Radi Yevropi yaki vidmovlyayutsya viznavati status osib yaki vidmovlyayutsya vid vijskovoyi sluzhbi cherez idejni perekonannya abo nadayut yim alternativu vijskovij sluzhbi okrim skorochennya sluzhbi za rahunok splati podatku Reakciya gromadskostiU YeS Gromadska dumka v krayinah YeS zagalom vistupaye proti chlenstva Turechchini hocha z riznim stupenem intensivnosti Opituvannya Yevrobarometra u veresni zhovtni 2006 roku pokazuye sho 59 gromadyan YeS 27 vistupayut proti priyednannya Turechchini do YeS todi yak lishe blizko 28 za Majzhe vsi gromadyani blizko 9 z 10 vislovili zanepokoyennya shodo prav lyudini yak golovnoyi prichini Na pochatku bereznya travnya 2006 roku na Yevrobarometri gromadyani novih krayin chleniv buli bilshe za priyednannya Turechchini 44 za nizh starogo YeS 15 38 za Na moment opituvannya krayinoyu naselennya yakoyi najbilshe vistupalo proti chlenstva Turechchini bula Avstriya proti 81 todi yak Rumuniya najbilshe vistupala za vstup za 66 Sho stosuyetsya shirshoyi politichnoyi sferi to najvisha pidtrimka nabuvaye spivtovaristva kipriotiv turkiv za 67 yaka ne viznayetsya yak suverenna derzhava i de fakto ne ye teritoriyeyu YeS i poza yevropejskimi instituciyami Ci gromadi navit bilshe vistupayut za priyednannya nizh same turecke naselennya za 54 U zhovtni 2007 roku opoziciya Daniyi shodo chlenstva Turechchini sklala 60 nezvazhayuchi na pidtrimku danskim uryadom zayavki Turechchini na chlenstvo v YeS Isnuye tendenciya do znizhennya pidtrimki z 2000 roku yaka prodovzhuyetsya cherez protesti v Gezi 2013 roku ta chistki v Turechchini 2016 roku po teperishnij chas U minulomu pidtrimka vstupu Turechchini nadhodila osoblivo vid livih partij ale ostannim chasom obidvi storoni politichnogo spektru v Yevropi duzhe kritichno stavilisya do situaciyi z pravami lyudini v Turechchini Opoziciya shodo vstupu Turechchini visha v takih krayinah yak Bolgariya ta Nimechchina de ye velika kilkist tureckoyi diaspori abo musulman u Yevropi Opituvannya YouGov 2016 ta 2019 rokiv pokazali sho respondenti z Franciyi Nimechchini Daniyi Shveciyi ta Finlyandiyi mayut najbilshu chistu opoziciyu shodo zayavki Turechchini v YeS z kilkoh inshih variantiv vklyuchayuchi Izrayil ta Rosiyu U Turechchini Vidkrittya peregovoriv pro chlenstvo z YeS u grudni 2004 roku Turechchina vidznachila z velikoyu pompoyu ale turecke naselennya stavalo vse bilsh skeptichnim oskilki peregovori vidkladayutsya cherez te sho vona vvazhaye teplu pidtrimku svogo vstupu do YeS i sprijmaye podvijni standarti v yiyi peregovori zokrema shodo francuzkogo ta avstrijskogo referendumiv Opituvannya Yevrobarometra v seredini 2006 roku pokazalo sho 43 tureckih gromadyan pozitivno stavlyatsya do YeS Lishe 35 doviryayut YeS 45 pidtrimuyut rozshirennya i lishe 29 pidtrimuyut konstituciyu YeS Bilshe togo turki rozdililisya z privodu togo chi priyednuvatisya vzagali Opituvannya 2007 roku pokazalo pidtrimku Turechchini vstupu do YeS na rivni 41 9 u porivnyanni z 32 u 2006 roci 27 7 buli proti a 24 0 bajduzhimi Opituvannya 2009 roku pokazalo sho pidtrimka vstupu zrosla do 48 nezvazhayuchi na te sho negativni poglyadi na YeS zrosli z 28 do 32 Opituvannya 2013 roku pokazalo sho odna tretina naselennya pidtrimuye turecku zayavku na vstup do YeS a protidiyi podvoyiti cyu chastku Zgidno z opituvannyam Transatlantic Trends za 2013 rik 60 turkiv negativno stavlyatsya do Yevropejskogo Soyuzu i bilshist turkiv vvazhayut sho robota z Aziyeyu vazhlivisha dlya yihnih nacionalnih interesiv nizh robota z Yevropoyu Blizko 44 turkiv vvazhayut sho chlenstvo v YeS mozhe buti korisnim dlya ekonomiki na vidminu vid 61 gromadyan YeS Pid chas interv yu Euractiv ministr YeS Egemen Bagish zayaviv sho Ce te sho neobhidno zrobiti Yevropi yim slid skazati sho koli Turechchina vikonaye vsi vimogi Turechchina stane chlenom YeS u den H Todi mi za odin den vidnovimo pidtrimku tureckoyi gromadskoyi dumki Oficijni tochki zoruWikinews Vikinovini mayut podiyu pov yazanu z ciyeyu statteyu YeS viznachiv datu peregovoriv pro chlenstvo z Turechchinoyu Osnovni suchasni tochki zoru Kandidati v prezidenti YeS u 2014 roci Zhan Klod Yunker EEP i Martin Shulc S amp D poobicyali sho Turechchina nikoli ne priyednayetsya do Yevropejskogo Soyuzu poki bud yakij z nih bude prezidentom argumentuyuchi ce tim sho Turechchina povernulasya spinoyu do yevropejskih demokratichnih cinnostej Yunker peremig na viborah i stav novim prezidentom YeS u listopadi 2014 roku Pro ce vin zayaviv u kvitni pid chas mogo golovuvannya v Komisiyi podalshe rozshirennya ne vidbudetsya protyagom nastupnih p yati rokiv Sho stosuyetsya Turechchini to krayina yavno daleka vid chlenstva v YeS Uryad yakij blokuye Twitter zvichajno ne gotovij do vstupu Osnovnimi prichinami napoleglivih zapitiv Turechchini na vstup do YeS ye sered inshogo bagato turkiv u Yevropi ta vazhlivist torgivli mizh nimi Prote Turechchina takozh dedali bilshe rozcharovuyetsya shirokoyu opoziciyeyu shodo yiyi vstupu sered krayin chleniv YeS U veresni 2012 roku prem yer ministr Turechchini Erdogan zapitav CNN chi hoche Turechchina vse she priyednatisya do YeS Jogo vidpovid U Yevropi 5 miljoniv turkiv i lishe v Nimechchini 3 miljoni turkiv Mi ye prirodnim chlenom Yevropejskogo Soyuzu Nimechchina zaprosila tureckih robitnikiv 50 rokiv tomu prote minulo 50 rokiv i mi chekali v Yevropejskomu Soyuzi Na porozi Zhodna insha krayina ne perezhivala takogo Mi budemo terplyachimi do pevnogo momentu Odnak koli mi peretnemo cyu tochku mi proyasnimo situaciyu i prijmemo vidpovidne rishennya Pid chas poyizdki do Yalti Erdogan visloviv svoye suvore rozcharuvannya procesom vstupu do YeS Mi vse she ye kandidatom na peregovori do YeS Na takij posadi ya bazhayu vstupu do YeS Inakshe takij scenarij vpline na velikij region vklyuchayuchi Ukrayinu ta Turechchinu Kolishnya kanclerka Nimechchini Angela Merkel neodnorazovo vistupala proti povnopravnogo chlenstva Turechchini v YeS na nimecko tureckih samitah vistupayuchi natomist za privilejovane partnerstvo Deyaki hristiyanski demokrati pidtrimuyut bilsh povnu pidtrimku Turechchini rizikuyuchi sho kancler stane bilsh izolovanim u vidstoyuvanni privilejovanogo partnerstva U veresni 2011 roku z nagodi vizitu prezidenta Turechchini Gyulya Merkel skazala Mi ne hochemo povnopravnogo chlenstva Turechchini Ale mi ne hochemo vtrachati Turechchinu yak vazhlivu krayinu posilayuchis na svoyu ideyu strategichnogo partnerstva U 2006 roci kancler Merkel zayavila sho Turechchina mozhe opinitisya v glibokij problemi koli mova zahodit pro yiyi pragnennya priyednatisya do Yevropejskogo Soyuzu shodo yiyi vidmovi vidkriti svoyi porti dlya chlena Yevropejskogo Soyuzu Kipru Znovu v 2014 roci koli Erdogan zaklikav Merkel rishuche pidtrimati propoziciyu jogo krayini ne bulo zhodnih oznak togo sho kanclerka vidmovilasya vid svogo skepticizmu Pislya rozmovi vona rozpovila Ya osobisto skazala sho mi perebuvayemo v peregovornomu procesi yakij maye pevnij rezultat i ne maye fiksovanih chasovih ramok Na moyu dumku ya skeptichno stavlyusya do povnopravnogo chlenstva Turechchini ni dlya kogo ne sekret i nichogo ne zminilosya Pid chas teledebativ u veresni 2017 roku kancler Nimechchini Angela Merkel i yiyi supernik Martin Shulc zayavili sho budut domagatisya pripinennya peregovoriv pro chlenstvo Turechchini z Yevropejskim Soyuzom Prezident Franciyi Nikolya Sarkozi vistupiv proti vstupu Turechchini do Yevropejskogo Soyuzu stverdzhuyuchi sho krayina zanadto velika nadto bidna i nadto kulturna shob priyednatisya do YeS Odnak kolishnij prezident Fransua Olland u 2012 roci pidtverdiv pidtrimku Turechchini mayuchi namir rozgladiti shlyah francuzkim kompaniyam yaki shukayut kontrakti v Turechchini Franko turecki vidnosini zalishalisya napruzhenimi pislya togo yak Turechchina v 2009 roci zaprovadila zakon yakij kriminalizuvav viznannya vbivstva virmen turkami osmanami v 1915 roci genocidom Konstitucijnij sud Franciyi skasuvav cej krok u svoyu chergu sho prizvelo do skorochennya chastki francuzkih kompanij v inozemnih investiciyah u Turechchini z 6 u 2009 roci do 3 u 2012 roci Lideri francuzkih infrastrukturnih kompanij osoblivo pragnuli vijti na turecki rinki yadernoyi bezpeki ta zaliznichnoyi infrastrukturi Hronologiya U veresni 1999 roku pislya vidligi v greko tureckih vidnosinah pislya vzayemnoyi dopomogi v likvidaciyi naslidkiv zemletrusu ministr zakordonnih sprav Greciyi Georgij Papandreu skazav The Guardian Greciya ne tilki hoche bachiti Turechchinu v YeS vona hoche tyagnuti vizok yevropejskoyi Turechchini i sho ce bulo v interesah jogo naciyi shob uniknuti postijnogo konfliktu ta naprugi z blokom i yevropejskimi standartami U zviti YeS pro progres za 2005 rik zaznachalosya sho 29 lipnya 2005 roku Turechchina pidpisala Dodatkovij protokol yakij adaptuye Ugodu pro asociaciyu z YeS Turechchini do priyednannya 10 novih krayin 1 travnya 2004 roku U toj zhe chas Turechchina opublikuvala deklaraciyu v yakij zaznacheno sho pidpisannya Dodatkovij protokol ne oznachaye viznannya Respubliki Kipr 21 veresnya YeS prijnyav zustrichnu deklaraciyu v yakij vkazav sho zayava Turechchini ye odnostoronnoyu ne ye chastinoyu Protokolu ta ne maye pravovogo vplivu na zobov yazannya Turechchini za Protokol U deklaraciyi YeS pidkreslyuvalosya sho viznannya vsih derzhav chleniv ye neobhidnoyu skladovoyu procesu priyednannya a takozh pidkreslyuvalasya neobhidnist pidtrimki zusil Generalnogo sekretarya OON shodo vsebichnogo vregulyuvannya kiprskoyi problemi sho spriyatime miru stabilnosti ta garmonijnih vidnosin u regioni U listopadi 2006 roku chleni Yevropejskoyi komisiyi virishili prizupiniti chastinu peregovoriv z Turechchinoyu shodo vstupu oskilki turecki chinovniki zayavili sho voni ne vidkriyut turecki porti dlya ruhu z Respubliki Kipr poki YeS ne poslabit embargo na kontrolovanij Turechchinoyu Pivnichnij Kipr U 2007 roci prezident Yevropejskoyi komisiyi Zhoze Manuel Barrozu zayaviv sho Turechchina ne gotova priyednatisya do YeS zavtra ni pislyazavtra ale yiyi peregovori pro chlenstvo mayut trivati Vin takozh zaklikav Franciyu ta inshi krayini chleni dotrimuvatisya rishennya prodovzhiti peregovori pro vstup nazvavshi ce pitannyam doviri dlya Soyuzu neavtoritetne dzherelo 28 chervnya 2007 roku derzhavnij sekretar Portugaliyi z yevropejskih sprav Manuel Lobu Antunish pidtverdiv sho Turechchina povinna priyednatisya do YeS pislya togo yak vona uspishno zavershit peregovori pro chlenstvo yaki jmovirno trivatimut shonajmenshe desyat rokiv Mi vvazhayemo vazhlivim i principovim shob Turechchina priyednalasya do Yevropejskogo Soyuzu yak tilki vona vikonaye vsi umovi ta vsi kriteriyi skazav vin dodavshi sho Portugaliya pragne v najblizhchi shist misyaciv zapustiti proces 5 listopada 2008 roku ministr zakordonnih sprav Italiyi Franko Frattini zayaviv sho uryad Italiyi vsima silami pidtrimuvatime vklyuchennya Turechchini do Yevropejskogo Soyuzu Vin zaznachiv sho italijskij parlament dast chitke slovo u razi potrebi z velicheznoyu bilshistyu uryadu Berluskoni a takozh iz opoziciyeyu na yaku vin znaye sho mozhe rozrahovuvati Vklyuchennya Turechchini ne bude problemoyu ale ce bude chastinoyu rishennya dlya zmicnennya Yevropi u vidnosinah z inshimi krayinami takimi yak Kavkazkij region dodav vin 13 listopada 2008 roku prem yer ministr Italiyi Silvio Berluskoni zaklikav YeS priskoriti zayavku Turechchini na chlenstvo i poobicyav dopomogti Ankari otrimati vstup Berluskoni poobicyav sprobuvati zaluchiti tih chleniv YeS yaki protidiyut zayavci Turechchini Shodo protidiyi yaku demonstruyut pevni krayini deyaki z yakih ye vazhlivimi krayinami ya vpevnenij sho mi zmozhemo perekonati yih u strategichnij vazhlivosti Turechchini v yevropejskih ramkah yak krayini sho mezhuye z Blizkim Shodom zayaviv Berluskoni 29 travnya 2009 roku prezident Franciyi Nikolya Sarkozi skasuvav vizit do Shveciyi zaplanovanij na 2 chervnya 2009 roku shob uniknuti zitknennya z pitannya chlenstva Turechchini v YeS lishe za kilka dniv do yevropejskih viboriv i za misyac do togo yak Stokgolm prijnyav rotaciyu prezidentstva Francuzkij prezident yakij ye vidvertim protivnikom vstupu Turechchini do Yevropejskogo Soyuzu ne hotiv pidkreslyuvati silni rozbizhnosti poglyadiv na cyu temu z prem yer ministrom Shveciyi Fredrikom Rejnfeldtom povidomlyaye francuzka gazeta Le Monde 28 travnya 2009 roku Shveciya vistupaye za podalshe rozshirennya YeS u tomu chisli na Turechchinu Ministr zakordonnih sprav Shveciyi Karl Bildt zayaviv francuzkij gazeti Le Figaro sho YeS maye strategichnij interes v integraciyi Turechchini v YeS i zasterig vid zakrittya dverej dlya Ankari Yaksho mi vvazhayemo sho Kipr v Yevropi hocha ce ostriv uzdovzh beregiv Siriyi vazhko ne vvazhati sho Turechchina v Yevropi skazav pan Bildt posilayuchis na neodnorazovi zayavi pana Sarkozi pro te sho Turechchina ne ye yevropejskoyu krayinoyu i ne nalezhit do Yevropi V interv yu Le Figaro pan Bildt skazav Moye bachennya Yevropi ne take oboronne yak ya sposterigayu jogo z inshimi lyudmi Poyizdka prezidenta Franciyi do Shveciyi bula skasovana na nastupnij den pislya publikaciyi interv yu Nikolya Sarkozi skasuvav svij vizit cherez interv yu Karla Bildta skazav odin francuzkij ministr Le Monde Prezident hotiv uniknuti zitknennya z Turechchinoyu i ne hotiv shob jogo vizit do Shveciyi zavazhav viboram p yat dniv potomu U berezni 2013 roku korol Shveciyi Karl XVI zayaviv sho YeS stane silnishim z Turechchinoyu 5 kvitnya 2009 roku prem yer ministr Ispaniyi Hose Luyis Rodriges Sapatero zayaviv sho Ispaniya tverdo pidtrimuye kandidaturu Turechchini na vstup do YeS za umovi sho vona vidpovidaye neobhidnim vimogam Sapatero skazav prem yer ministru Turechchini Redzhepu Tayipu Erdoganu sho poziciya Ispaniyi ye tverdoyu chitkoyu i tverdoyu na korist kandidaturi Turechchini na vstup do Yevropejskogo Soyuzu Mi povinni vidchiniti dveri dlya Turechchini dlya vstupu v proyekt miru ta spivpraci YeS yaksho vona vidpovidaye neobhidnim umovam dlya integraciyi dodav Sapatero pered tim yak zauvazhiti sho vstup Turechchini horoshij yak dlya Turechchini tak i dlya YeS U listopadi 2009 roku prezident Greciyi Karolos Papulias zayaviv sho vin ne pidtrimuvatime vstup Turechchini poki Ankara povoditsya yak okupacijna sila na Kipri 4 listopada 2009 roku Devid Miliband ministr zakordonnih sprav Spoluchenogo Korolivstva pid chas vizitu do Turechchini pidkresliv pidtrimku uryadom Spoluchenogo Korolivstva pragnennya Turechchini priyednatisya do Yevropejskogo Soyuzu skazavshi Ya duzhe chitko rozumiyu sho vstup Turechchini do YeS ye vazhlivim i bude duzhe korisnim yak dlya Turechchini tak i dlya YeS 27 lipnya 2010 roku Devid Kemeron prem yer ministr Spoluchenogo Korolivstva pid chas vizitu do Turechchini poobicyav borotisya za chlenstvo Turechchini v Yevropejskomu Soyuzi zayavivshi sho vin zlij cherez povilnij temp peregovoriv Vin dodav sho Yevropejskij Soyuz bez Turechchini v centri ne silnishij a slabshij ne bezpechnishij ale menshij ne bagatshij a bidnishij 22 travnya 2016 roku Kemeron skazav sho nezabarom Turechchina zbirayetsya priyednatisya do YeS Voni podali zayavku v 1987 roci Pri ninishnih tempah progresu voni jmovirno obijdut priyednannya priblizno cherez rik 3000 za ostannimi prognozami 3 lipnya 2013 roku na peredvibornomu mitingu Hristiyansko demokratichnoyi partiyi v Dyusseldorfi ministr finansiv Nimechchini Volfgang Shojble zayaviv sho Turechchina ne povinna vstupati do Yevropejskogo Soyuzu oskilki vona ne ye chastinoyu Yevropi 7 chervnya 2013 roku zastupnik sekretarya Ministerstva u spravah YeS Haluk Ilidzhak skazav Proces oznachaye bilshe nizh vstup Pislya dosyagnennya neobhidnih rivniv Turechchina dostatno velika shob prodovzhuvati svij rozvitok bez vstupu Nasha meta polyagaye v tomu shob dosyagti plavnogo proces priyednannya U 2013 roci prem yer ministr Cheskoyi Respubliki Petr Nechas skazav Mi prodovzhuyemo viriti sho Turechchini slid dati shans stati povnopravnim chlenom Yevropejskogo Soyuzu pislya togo yak vona vikonaye vsi kriteriyi vstupu Vin oharakterizuvav Turechchinu yak vazhlivogo partnera YeS i visoko ociniv konstruktivnu rol yaku vona vidigraye v regioni Blizkogo Shodu U berezni 2016 roku prezident Turechchini Redzhep Tayip Erdogan zayaviv sho demokratiya i svoboda ye frazami yaki ne mayut absolyutno niyakoyi cinnosti v Turechchini pislya togo yak zaklikav zhurnalistiv advokativ i politikiv prityaguvati do vidpovidalnosti yak teroristiv U berezni 2017 roku u promovi pered prihilnikami v zahidnomu tureckomu misti Sakar ya prezident Turechchini Redzhep Tayip Erdogan skazav sho moyi dorogi brati pochalasya bitva mizh hrestom i pivmisyacem pislya togo yak obrazhav politikiv yevropejskogo uryadu yak nacistiv v poperedni tizhni Togo zh misyacya vin prigroziv sho yevropejci ne zmozhut bezpechno hoditi vulicyami yaksho voni prodovzhuvatimut zaboronyati tureckim ministram vistupati na mitingah u Yevropi Yevropejski politiki vidkinuli komentari Erdogana U konteksti konstitucijnogo referendumu Turechchini v kvitni 2017 roku vice prezident Yevropejskogo parlamentu Oleksandr Graf Lambsdorf tak pidsumuvav stan rechej Za zakonom Turechchina vse she ye kandidatom naspravdi ce ne tak Nihto ne virit v Bryusseli chi v Ankari yaksho na te pishlo sho Turechchina vreshti resht priyednayetsya do Yevropejskogo Soyuzu I tomu mi kazhemo sho krashe pochati z novogo i postaviti vidnosini na novij fundament Pid chas teledebativ u veresni 2017 roku kancler Nimechchini Angela Merkel i yiyi todishnij supernik Martin Shulc zayavili sho budut domagatisya pripinennya peregovoriv pro chlenstvo Turechchini z Yevropejskim Soyuzom PrimitkiPopulation on 1 January ec europa eu Eurostat Procitovano 29 sichnya 2022 4 lyutogo 2022 Arhiv originalu za 7 lyutogo 2022 Procitovano 7 lyutogo 2022 IMF World Economic Outlook Database October 2017 International Monetary Fund originalu za 24 January 2018 Procitovano 22 grudnya 2016 EurActiv com 23 veresnya 2004 Arhiv originalu za 6 lipnya 2008 Procitovano 23 listopada 2021 Interview with European Commission President Jose Manuel Barroso on BBC Sunday AM PDF European Commission 15 zhovtnya 2006 PDF originalu za 21 listopada 2006 Procitovano 17 grudnya 2006 Phinnemore David Icener Erhan 14 travnya 2016 blogs lse ac uk LSE Arhiv originalu za 14 travnya 2016 Procitovano 14 travnya 2016 Kingsley Patrick Rankin Jennifer 8 bereznya 2016 The Guardian Arhiv originalu za 7 kvitnya 2020 Procitovano 5 grudnya 2019 Euro News 10 kvitnya 2017 Arhiv originalu za 10 bereznya 2020 Procitovano 28 grudnya 2020 Reuters 22 bereznya 2017 Arhiv originalu za 7 kvitnya 2020 Procitovano 10 kvitnya 2022 Reuters 21 lyutogo 2019 Arhiv originalu za 11 grudnya 2020 Procitovano 21 lyutogo 2019 bloomberg com Arhiv originalu za 14 grudnya 2020 Procitovano 21 lyutogo 2019 Perring Rebecca 21 lyutogo 2019 Express co uk Arhiv originalu za 26 lipnya 2020 Procitovano 21 lyutogo 2019 Cyprus Mail 26 chervnya 2018 Arhiv originalu za 7 kvitnya 2020 Procitovano 10 kvitnya 2022 nim Die Zeit 27 chervnya 2018 Arhiv originalu za 25 zhovtnya 2019 Procitovano 10 kvitnya 2022 European Commission 2 grudnya 2019 Arhiv originalu za 22 kvitnya 2020 Procitovano 9 lyutogo 2020 the General Affairs Council decided in June 2018 that accession negotiations with Turkey are effectively frozen Presreliz European Parliament 13 bereznya 2019 Arhiv originalu za 7 kvitnya 2020 Procitovano 9 lyutogo 2020 PDF Republic of Turkey Ministry of Foreign Affairs Directorate for EU Affairs Arhiv originalu PDF za 2 bereznya 2020 Procitovano 9 lyutogo 2020 February 20 European Parliament Foreign Affairs Committee agreed on a draft resolution that calling for the suspension of EU accession negotiations with Turkey Embassy of the Republic of Turkey Washington DC Arhiv originalu za 27 veresnya 2007 Procitovano 4 lipnya 2007 Council of Europe Arhiv originalu za 23 chervnya 2019 Procitovano 23 chervnya 2019 Council of Europe Arhiv originalu za 1 chervnya 2013 Procitovano 23 chervnya 2019 Turkey became the 13th member State of the Council of Europe on 13 April 1950 Greece and Turkey accede to the North Atlantic Treaty Organization NATO Media Library NATO 18 lyutogo 1952 originalu za 1 listopada 2006 Procitovano 30 zhovtnya 2006 Ahiska Meltem 1 kvitnya 2003 Occidentalism The Historical Fantasy of the Modern South Atlantic Quarterly 102 2 3 351 379 doi 10 1215 00382876 102 2 3 351 S2CID 144132845 European Commission angl European Commission 1 zhovtnya 2020 Arhiv originalu za 22 kvitnya 2020 Procitovano 1 grudnya 2020 PDF Arhiv originalu PDF za 21 chervnya 2019 Procitovano 5 veresnya 2017 Deutsche Welle 26 zhovtnya 2004 Arhiv originalu za 15 kvitnya 2021 Procitovano 28 grudnya 2020 Arhiv originalu za 9 sichnya 2016 Procitovano 7 chervnya 2015 Today s Zaman Turkey Starts Full Membership Negotiations with EU Arhiv originalu za 19 veresnya 2012 Procitovano 28 lipnya 2009 EUbusiness 15 kvitnya 2009 Arhiv originalu za 17 kvitnya 2009 Procitovano 27 grudnya 2020 Arhiv originalu za 5 chervnya 2011 Procitovano 7 chervnya 2015 The Economist 17 bereznya 2007 Arhiv originalu za 1 lipnya 2011 Procitovano 18 travnya 2020 Independent co uk 12 grudnya 2006 Arhiv originalu za 11 listopada 2012 Procitovano 5 veresnya 2017 Kubosova Lucia 30 bereznya 2007 EUobserver Arhiv originalu za 16 lyutogo 2018 Procitovano 26 serpnya 2008 Kubosova Lucia 17 kvitnya 2007 EUobserver Arhiv originalu za 23 grudnya 2015 Procitovano 26 serpnya 2008 PDF Arhiv originalu PDF za 21 listopada 2006 Procitovano 13 kvitnya 2007 Coskun Orhan Hudson Alexandra 31 zhovtnya 2012 Reuters Arhiv originalu za 11 grudnya 2020 Procitovano 4 listopada 2012 Arhiv originalu za 15 lipnya 2015 Procitovano 7 chervnya 2015 Arhiv originalu za 8 zhovtnya 2018 Procitovano 7 chervnya 2015 Arhiv originalu za 11 sichnya 2014 Procitovano 7 chervnya 2015 Paul Amanda 19 zhovtnya 2012 PDF Brussels Wuropean Policy Centre Arhiv originalu PDF za 8 zhovtnya 2018 Procitovano 27 grudnya 2020 TodaysZaman Arhiv originalu za 15 lipnya 2015 Procitovano 7 chervnya 2015 TodaysZaman Arhiv originalu za 15 lipnya 2015 Procitovano 7 chervnya 2015 eurActiv 7 lyutogo 2013 Arhiv originalu za 9 sichnya 2016 Procitovano 9 lyutogo 2013 Anadolu Agency Arhiv originalu za 10 travnya 2015 Procitovano 5 veresnya 2017 Republic of Turkey Ministry of Foreign Affairs Arhiv originalu za 27 chervnya 2015 Procitovano 7 chervnya 2015 Arhiv originalu za 11 sichnya 2014 Procitovano 7 chervnya 2015 Dombey Daniel James Fontanella Khan and Quentin Peel 21 chervnya 2013 Financial Times Arhiv originalu za 27 veresnya 2019 Procitovano 21 chervnya 2013 Hurriyet Arhiv originalu za 15 grudnya 2018 Procitovano 23 veresnya 2013 Today s Zaman 5 listopada 2011 Arhiv originalu za 9 listopada 2013 Procitovano 10 listopada 2013 Reuters 14 listopada 2016 Arhiv originalu za 13 grudnya 2020 Procitovano 22 listopada 2016 BBC 24 listopada 2016 Arhiv originalu za 30 chervnya 2018 Procitovano 24 listopada 2016 Yahoo 13 grudnya 2016 Arhiv originalu za 30 grudnya 2019 Procitovano 11 kvitnya 2022 Pierini Marc 12 grudnya 2016 Carnegie Europe Arhiv originalu za 6 lyutogo 2020 Procitovano 11 kvitnya 2022 Al Monitor 23 chervnya 2017 Arhiv originalu za 26 grudnya 2019 Procitovano 11 kvitnya 2022 Euractiv 25 kvitnya 2017 Arhiv originalu za 12 listopada 2020 Procitovano 11 kvitnya 2022 Ahval 6 travnya 2018 Arhiv originalu za 26 grudnya 2019 Procitovano 11 kvitnya 2022 Cyprus Mail 26 chervnya 2018 Arhiv originalu za 7 kvitnya 2020 Procitovano 10 kvitnya 2022 nim Die Zeit 27 chervnya 2018 Arhiv originalu za 25 zhovtnya 2019 Procitovano 10 kvitnya 2022 PDF Council of the European Union 26 chervnya 2018 Arhiv originalu PDF za 22 lipnya 2018 Procitovano 11 kvitnya 2022 Christlich Demokratische Union Deutschlands Arhiv originalu za 2 sichnya 2021 Procitovano 7 chervnya 2015 The Economist 26 travnya 2012 ISSN 0013 0613 Arhiv originalu za 15 kvitnya 2021 Procitovano 1 bereznya 2021 Arhiv originalu za 2 sichnya 2021 Procitovano 7 chervnya 2015 Ekman Ivar 11 grudnya 2006 International Herald Tribune Arhiv originalu za 15 zhovtnya 2007 Procitovano 3 lipnya 2007 Swinford Steven 27 veresnya 2016 Arhiv originalu za 24 grudnya 2020 Procitovano 10 kvitnya 2022 cherez www telegraph co uk The Economist 17 bereznya 2007 Arhiv originalu za 1 lipnya 2011 Procitovano 18 travnya 2020 Arhiv originalu za 6 lipnya 2007 Procitovano 13 kvitnya 2007 English pravda ru Arhiv originalu za 29 listopada 2014 Procitovano 7 chervnya 2015 Islam is the religion of 5 to 10 of French citizens Moore Molly 29 kvitnya 2008 The Washington Post Arhiv originalu za 16 zhovtnya 2011 Procitovano 23 listopada 2021 50years intereconomics eu 2004 Arhiv originalu za 2 sichnya 2021 Procitovano 29 listopada 2019 Flam Harry March 2003 PDF Institute for International Economic Studies Stockholm University Arhiv originalu PDF za 2 sichnya 2021 Procitovano 29 listopada 2019 Icduygu Ahmet 2011 The Irregular Migration Corridor between the EU and Turkey Is it Possible to Block it with a Readmission Agreement Cadmus European University Institute Research Repository 14 hdl 1814 17844 Yukleyen Ahmet 2009 Compatibility of Islam and Europe Turkey s EU Accession Insight Turkey 11 1 Arin Kubilay Yado 2013 The AKP s foreign policy Turkey s reorientation from the West to the East Berlin Wissenschaftlicher Verlag s 57 84 ISBN 9783865737199 Bahhouth Victor Ziemnowicz Christopher March 2018 Meeting the Global Challenges of Doing Business in the Five Candidate Countries on the Road to Join the European Union Journal of the Knowledge Economy 10 3 1297 1318 doi 10 1007 s13132 018 0531 3 S2CID 158074120 It would potentially shift the balance of power within the EU having the largest influence after Germany IMF World Economic Outlook Database April 2021 Arhiv originalu za 11 kvitnya 2021 Procitovano 11 kvitnya 2021 Kaminski Bartolomiej Ng Francis 1 travnya 2006 PDF World Bank Arhiv originalu PDF za 14 chervnya 2007 Procitovano 27 grudnya 2006 Arhiv originalu za 10 sichnya 2021 Procitovano 7 chervnya 2015 tur Gumrukler Genel Mudurlugu Arhiv originalu za 8 lyutogo 2008 Procitovano 12 bereznya 2008 Xinhua People s Daily Online 2 sichnya 2008 Arhiv originalu za 8 zhovtnya 2012 Procitovano 2 sichnya 2008 Turkey unhappy at EU talks delay BBC News 26 chervnya 2007 originalu za 16 lipnya 2007 Procitovano 3 lipnya 2007 World Bulletin Arhiv originalu za 22 serpnya 2016 Procitovano 19 lyutogo 2016 PDF World Bank 13 serpnya 2006 Arhiv originalu PDF za 10 grudnya 2006 Procitovano 10 grudnya 2006 Data and Statistics for Turkey World Bank 2005 Arhiv originalu za 5 listopada 2015 Procitovano 10 grudnya 2006 Hurriyet Daily News 1 lyutogo 2019 Arhiv originalu za 7 listopada 2020 Procitovano 28 bereznya 2021 Global Observer Beijing Review 15 2003 Procitovano 28 bereznya 2021 Steiner Jurg Crepaz Markus M L 2007 European Democracies Pearson Longman s 282 ISBN 9780321077738 Procitovano 28 bereznya 2021 European Commission 2013 s 200 Arhiv originalu za 15 kvitnya 2021 Procitovano 28 bereznya 2021 The largest Turkish city Istanbul had 9 9 million inhabitants larger than any city within the EU Cook Chris Diccon Bewes 1997 What Happened Where A Guide to Places and Events in Twentieth century History Routledge s 65 ISBN 1 85728 533 6 Mallinson William 30 chervnya 2005 I B Tauris s 80 ISBN 978 1 85043 580 8 Arhiv originalu za 3 sichnya 2021 Procitovano 10 kvitnya 2022 Arhiv originalu za 21 listopada 2009 Procitovano 9 grudnya 2009 Greece calls on Turkey to pull out of Cyprus London Daily Telegraph 9 veresnya 2010 Arhiv originalu za 12 sichnya 2022 Arhiv originalu za 16 kvitnya 2013 Procitovano 5 veresnya 2017 30 veresnya 2005 Arhiv originalu za 5 chervnya 2020 Procitovano 7 chervnya 2015 Panagopoulis A 18 grudnya 2006 Greek News Arhiv originalu za 20 lyutogo 2009 Procitovano 13 kvitnya 2007 Turkey 2005 Progress Report PDF Presreliz European Commission 11 serpnya 2005 PDF originalu za 30 chervnya 2007 Procitovano 6 lipnya 2007 Hurriyet Daily News Arhiv originalu za 12 listopada 2020 Procitovano 10 kvitnya 2022 Hurriyet Daily News Arhiv originalu za 5 grudnya 2019 Procitovano 10 kvitnya 2022 O Toole Pam 29 zhovtnya 2003 Headscarf row goes to Turkey s roots BBC News originalu za 28 serpnya 2008 Procitovano 26 serpnya 2008 International Religious Freedom Report Bureau of Democracy Human Rights and Labor U S State Dept 15 veresnya 2006 Arhiv originalu za 20 zhovtnya 2020 Procitovano 18 travnya 2013 Shankland David 2003 Routledge UK ISBN 0 7007 1606 8 Arhiv originalu za 3 sichnya 2021 Procitovano 10 kvitnya 2022 storinka OZKOK Ertugrul Turkiye artik yuzde 99 u musluman olan ulke degil 22 listopada 2020 u Wayback Machine www hurriyet com tr in Turkish Retrieved 13 August 2020 6 zhovtnya 2011 Arhiv originalu za 2 kvitnya 2015 Procitovano 31 zhovtnya 2011 PDF Eurobarometer June 2005 Arhiv originalu PDF za 14 sichnya 2007 Procitovano 19 grudnya 2006 Ouzel Nese 10 zhovtnya 2005 Radikal tur Arhiv originalu za 28 chervnya 2015 Procitovano 26 serpnya 2008 O Toole Pam 29 zhovtnya 2003 Headscarf row goes to Turkey s roots BBC News originalu za 18 listopada 2006 Procitovano 13 grudnya 2006 Registrar 10 listopada 2005 Presreliz European Court of Human Rights Arhiv originalu za 4 serpnya 2008 Procitovano 28 lyutogo 2008 emporis com Arhiv originalu za 11 kvitnya 2022 Procitovano 11 kvitnya 2022 emporis com Arhiv originalu za 11 kvitnya 2022 Procitovano 11 kvitnya 2022 emporis com Arhiv originalu za 11 kvitnya 2022 Procitovano 11 kvitnya 2022 Tausch Arno and Almas Heshmati 2013 Testing an EU Candidate s Place on the Maps of Global Economic Political and Social Values The Case of Turkey IZA Discussion Paper 8163 https ideas repec org p iza izadps dp8163 html 11 kvitnya 2022 u Wayback Machine British Broadcasting Network BBC 13 grudnya 2004 Arhiv originalu za 17 zhovtnya 2020 Procitovano 26 bereznya 2013 Asbarez 18 veresnya 2012 Arhiv originalu za 6 travnya 2013 Procitovano 26 bereznya 2013 Arhiv originalu za 3 sichnya 2015 Procitovano 7 chervnya 2015 Arhiv originalu za 6 kvitnya 2016 Procitovano 7 chervnya 2015 France Presse Agence 27 chervnya 2016 Turkey police fire rubber bullets at banned Gay Pride parade The Telegraph Arhiv originalu za 12 sichnya 2022 Procitovano 5 serpnya 2016 Fantz Ashley Tuysuz Gul Damon Arwa 28 chervnya 2015 CNN Arhiv originalu za 3 sichnya 2021 Procitovano 5 serpnya 2016 lgbt ep eu Arhiv originalu za 2 kvitnya 2019 Procitovano 5 serpnya 2016 Dymond Jonny 13 veresnya 2005 BBC News Arhiv originalu za 25 chervnya 2020 Procitovano 6 lipnya 2007 BBC News 28 grudnya 2005 Arhiv originalu za 4 sichnya 2007 Procitovano 6 lipnya 2007 BBC News 27 veresnya 2006 Arhiv originalu za 17 veresnya 2019 Procitovano 8 lipnya 2007 30 kvitnya 2008 Arhiv originalu za 2 veresnya 2019 Procitovano 7 chervnya 2015 Plot to kill Orhan Pamuk foiled 12 sichnya 2009 u Wayback Machine Times of India 25 January 2008 Lea Richard 28 sichnya 2008 Guardian Books London Arhiv originalu za 19 grudnya 2020 Procitovano 18 travnya 2013 www coe int Council of Europe 22 bereznya 2021 Arhiv originalu za 2 travnya 2022 Procitovano 11 kvitnya 2022 ec europa eu European Commission 20 bereznya 2021 Arhiv originalu za 4 travnya 2021 Procitovano 11 kvitnya 2022 BBC News brit 8 kvitnya 2021 Arhiv originalu za 8 kvitnya 2021 Procitovano 11 kvitnya 2022 Presreliz European Parliament 13 lyutogo 2007 Arhiv originalu za 3 sichnya 2021 Procitovano 13 kvitnya 2007 Popham Peter 7 chervnya 2006 Independent London Arhiv originalu za 19 serpnya 2018 Procitovano 13 kvitnya 2007 PDF Arhiv originalu PDF za 9 veresnya 2016 Procitovano 1 veresnya 2007 European Commission Special Eurobarometer 255 Attitudes towards EU Enlargement PDF July 2006 s 72 PDF originalu za 23 serpnya 2006 Procitovano 5 veresnya 2006 Disagreement over Turkish EU membership Copenhagen Post 22 zhovtnya 2007 Arhiv originalu za 10 serpnya 2007 Procitovano 22 zhovtnya 2007 Jakob Lindgaard October 2018 PDF FEUTURE at the s 9 16 17 Arhiv originalu PDF za 4 sichnya 2021 Procitovano 11 kvitnya 2022 Phinnemore David Icener Erhan 2016 Journal of Contemporary European Studies 24 4 446 462 doi 10 1080 14782804 2016 1178104 S2CID 156427227 Arhiv originalu za 4 sichnya 2021 Procitovano 11 kvitnya 2022 The last decade has seen this opposition not only increase but also manifest itself more prominently in party political rhetoric What might be described as Turkoscepticism has been on the rise often coinciding with increases in anti Muslim sentiments across Europe 10 In member states with larger Muslim populations the response has been for governments to adopt more sceptical if not hostile positions towards Turkish accession The clearest examples are Austria Germany and France where Eurobarometer polling in 2005 indicated that support for Turkey s accession was as low as 10 in Austria and 21 in the other two countries Matthew Smith 3 serpnya 2016 en gb Arhiv originalu za 19 travnya 2022 Procitovano 11 kvitnya 2022 en gb 4 bereznya 2019 Arhiv originalu za 13 travnya 2022 Procitovano 11 kvitnya 2022 Economist 7 grudnya 2006 Arhiv originalu za 6 bereznya 2016 Procitovano 4 lipnya 2007 Hurriyet Arhiv originalu za 15 grudnya 2018 Procitovano 13 kvitnya 2007 Radikal Arhiv originalu za 24 veresnya 2015 Procitovano 18 travnya 2013 26 sichnya 2013 Arhiv originalu za 8 listopada 2016 Procitovano 18 serpnya 2013 Key Findings 5 Transatlantic Trends Arhiv originalu za 17 travnya 2016 Procitovano 7 chervnya 2015 Key Findings 6 Transatlantic Trends Arhiv originalu za 17 travnya 2016 Procitovano 7 chervnya 2015 Key Findings 8 Transatlantic Trends Arhiv originalu za 17 travnya 2016 Procitovano 7 chervnya 2015 Arhiv originalu za 9 sichnya 2016 Procitovano 7 chervnya 2015 Sarmadi Dario 21 travnya 2014 Efficacite et Transparence des Acteurs Europeens Arhiv originalu za 12 listopada 2020 Procitovano 26 travnya 2014 PDF EU President Juncker 23 kvitnya 2014 Arhiv originalu PDF za 18 August 2020 When it comes to enlargement this has been a historic success However Europe now needs to digest the addition of 13 Member States in the past 10 years Our citizens need a pause from enlargement so we can consolidate what has been achieved among the 28 This is why under my Presidency of the Commission ongoing negotiations will of course continue and notably the Western Balkans will need to keep a European perspective but no further enlargement will take place over the next five years As regards Turkey the country is clearly far away from EU membership A government that blocks Twitter is certainly not ready for accession Arhiv originalu za 15 lipnya 2015 Procitovano 7 chervnya 2015 Arhiv originalu za 15 lipnya 2015 Procitovano 7 chervnya 2015 FAZ Kanzlerin in Ankara Merkel lehnt EU Beitritt der Turkei weiter ab 5 bereznya 2016 u Wayback Machine 29 March 2010 Retrieved 22 September 2011 Die Welt Vor Treffen mit Gul Merkel lehnt EU Mitgliedschaft der Turkei ab 18 veresnya 2020 u Wayback Machine 20 September 2011 Retrieved 22 September 2011 Spiegel Online 6 listopada 2006 Arhiv originalu za 3 bereznya 2012 Procitovano 7 chervnya 2015 Erdogan struggles with Merkel s scepticism on Turkish EU bid 23 kvitnya 2019 u Wayback Machine Reuters UK 4 February 2014 Reuters 3 veresnya 2017 Arhiv originalu za 18 grudnya 2020 Procitovano 11 kvitnya 2022 Arhiv originalu za 28 chervnya 2018 Procitovano 7 chervnya 2015 Pineau Elizabeth 27 sichnya 2014 Reuters Arhiv originalu za 8 zhovtnya 2019 Procitovano 27 grudnya 2020 BBC News 13 veresnya 1999 Arhiv originalu za 4 sichnya 2021 Procitovano 23 lyutogo 2015 PDF Arhiv originalu PDF za 18 lipnya 2016 Procitovano 13 kvitnya 2007 BBC News 29 listopada 2006 Arhiv originalu za 27 serpnya 2019 Procitovano 25 serpnya 2008 Zaman Javno hr DPA Reuters Southeast European Times 22 lipnya 2007 Arhiv originalu za 27 zhovtnya 2016 Procitovano 11 kvitnya 2022 Arhiv originalu za 27 serpnya 2009 Procitovano 5 veresnya 2017 Arhiv originalu za 27 serpnya 2009 Procitovano 5 veresnya 2017 euronews Arhiv originalu za 1 veresnya 2018 Procitovano 7 chervnya 2015 Arhiv originalu za 28 serpnya 2019 Procitovano 7 chervnya 2015 ABHaber Arhiv originalu za 10 kvitnya 2013 Procitovano 5 veresnya 2017 lamoncloa gob es 5 kvitnya 2009 Arhiv originalu za 26 serpnya 2009 Arhiv originalu za 20 listopada 2009 Procitovano 21 listopada 2009 Arhiv originalu za 12 listopada 2009 Procitovano 5 veresnya 2017 BBC News 27 lipnya 2010 Arhiv originalu za 4 sichnya 2021 Procitovano 11 kvitnya 2022 Business Reporter 23 travnya 2016 Arhiv originalu za 24 travnya 2016 Procitovano 8 travnya 2019 hurriyet daily news Arhiv originalu za 4 veresnya 2017 Procitovano 7 chervnya 2015 German finance minister says Turkey is not part of Europe Reuters 3 lipnya 2013 originalu za 4 veresnya 2017 Procitovano 30 chervnya 2017 hurriyet daily news Arhiv originalu za 8 listopada 2016 Procitovano 7 chervnya 2015 Arhiv originalu za 24 sichnya 2016 Procitovano 7 chervnya 2015 The Independent 18 bereznya 2016 Arhiv originalu za 12 grudnya 2020 Procitovano 11 kvitnya 2022 Reuters 22 bereznya 2017 Arhiv originalu za 7 kvitnya 2020 Procitovano 10 kvitnya 2022 Die Welt 28 bereznya 2017 Arhiv originalu za 3 serpnya 2020 Procitovano 11 kvitnya 2022 Euronews 10 kvitnya 2017 Arhiv originalu za 10 bereznya 2020 Procitovano 10 kvitnya 2017 LiteraturaBuzov V N Novejshaya istoriya stran Azii i Afriki 1945 2004 V N Buzov Rostov na Donu Feniks 2005 574 s Volchok B A Yevrointegraciya osnovnij vektor suchasnoyi zovnishnoyi politiki Turechchini B A Volchok Zovnishnya politika krayin svitu ta mizhderzhavni vidnosini 2007 7 S 67 72 Vorotnyuk M O Yevroatlantichna politika Turechchini uroki dlya Ukrayini M O Vorotnyuk Strategichni prioriteti 2007 3 S 172 Gadzhiev A G Trudnosti na puti vstupleniya Turcii v ES A G Gadzhiev Vestnik Rossijskogo universiteta druzhby narodov Seriya Mezhdunarodnye otnosheniya 2009 1 S 4 52 Kovalenko R S Torgovelne spivrobitnictvo Turechchini z Yevropejskim Soyuzom Yevrointegracijnij kontekst R S Kovalenko BiznesInform 2013 5 S 28 33