Радянська окупа́ція балті́йських краї́н — військова окупація у червні 1940 року трьох країн Балтії — Естонії, Латвії та Литви — Червоною армією відповідно до таємного протоколу до Пакту Молотова — Ріббентропа, підписаного Радянським Союзом з нацистською Німеччиною. Окуповані країни були приєднані до Радянського Союзу як складові республіки у серпні 1940 року. Більшість західних держав ніколи не визнавали їх включення до СРСР.
Окупація балтійських країн | |
Країна | ![]() ![]() ![]() |
---|---|
Місце розташування | Балтійські країни |
Попередник | Естонська Республіка, Латвійська Республіка і Литва |
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJqTDFKcFltSmxiblJ5YjNBdFRXOXNiM1J2ZGk1emRtY3ZiR0Z1WjNWckxUSXlNSEI0TFZKcFltSmxiblJ5YjNBdFRXOXNiM1J2ZGk1emRtY3VjRzVuLnBuZw==.png)
Самі країни Балтії, СШАта їхні суди, Європейський Парламент, Європейський суд з прав людини та Рада ООН з прав людини заявили, що ці три країни зазнали вторгнення, були окуповані та незаконно включені до складу Радянського Союзу відповідно до положень Пакту Молотова — Ріббентропа 1939 року. Потім була окупація нацистською Німеччиною від 1941 до 1944 року, а потім знову окупація Радянським Союзом від 1944 до 1991 року. Ця політика невизнання породила принцип правової безперервности країн Балтії, який стверджує, що де-юре, або як право, країни Балтії залишалися незалежними державами під незаконною окупацією протягом всього періоду з 1940 по 1991 рік.
У своїй переоцінці радянської історії, яка розпочалася 1989 року під час т. зв. Перебудови, З'їзд народних депутатів СРСР засудив таємний протокол 1939 року між Німеччиною та нею. Однак керівництво КПРС та СРСР ніколи офіційно не визнавало свою присутність у Прибалтиці як окупацію, або що ці держави були анексовані, і розглядало Естонську, Латвійську та Литовську РСР як складові СРСР. З іншого боку, РРФСР визнала 1991 року події 1940 року «анексією». Історично-ревізіоністська російська історіографія та шкільні підручники продовжують стверджувати, що країни Балтії добровільно приєдналися до Радянського Союзу після того, як усі їхні народи «провели соціалістичні революції», незалежні від радянського впливу. Пострадянський уряд Російської Федерації та його державні чиновники наполягають на тому, що включення країн Балтії відповідало міжнародному праву і отримало де-юре визнання угодами, укладеними на лютневій 1945 року у Ялті та липнево-серпневій у Потсдамі конференціях та Гельсінськими угодами 1975 року, що проголошували недоторканість наявних кордонів. Однак Росія погодилася з вимогою Європи «допомогти особам, депортованим з окупованих країн Балтії» після вступу до Ради Європи в 1996 р. Крім того, коли РРФСР підписала окремий договір з Литвою 1991 року, вона визнала анексію 1940 року як порушення литовського суверенітету та визнала фактичну спадкоємність литовської держави.
Більшість західних урядів стверджували, що балтійський суверенітет не був законно замінений, і, таким чином, продовжували визнавати балтійські держави суверенними політичними утвореннями, представленими делегаціями — призначеними прибалтійськими державами до 1940 року — які функціонували у Вашингтоні та деінде. Балтійські країни відновили фактичну незалежність 1991 року під час розпаду Радянського Союзу. Росія почала виводити свої війська з країн Балтії,— починаючи з Литви,— в серпні 1993 року. Повний вивід військ Російської Федерації закінчився у серпні 1994 року. Росія офіційно припинила свою військову присутність у країнах Балтії в серпні 1998 року, вивівши з експлуатації радар Скрунда-1 (станція в Латвії). Демонтовані установки були репатрійовані до Росії, а територія повернута під контроль Латвії. Останній російський солдат залишив землю Балтії у жовтні 1999 року.
Передумови
Рано вранці 24 серпня 1939 р. Радянський Союз та Німеччина підписали десятирічний пакт про ненапад, який називався пактом Молотова — Ріббентропа. Пакт містив секретний протокол, за яким держави Північної та Східної Європи були розділені на німецьку та радянську «сфери впливу». На півночі до радянської сфери були віднесені Фінляндія, Естонія та Латвія. Польща мала бути розділена на випадок її «політичної перебудови» — райони на схід від річок Нарев, Вісла та Сан, що йшли до Радянського Союзу, тоді як Німеччина окупувала захід.Литва, сусідня зі Східною Пруссією, перебувала б у німецькій сфері впливу, хоча другий секретний протокол, погоджений у вересні 1939 р., Передав більшу частину литовської території Радянському Союзу. Згідно з цим секретним протоколом, Литва поверне собі свою історичну столицю Вільнюс, раніше підпорядковану Польщі в міжвоєнний період.
Після закінчення вторгнення СРСР до Польщі 6 жовтня Ради чинили тиск на Фінляндію та країни Балтії для укладення договорів про взаємодопомогу. Ради поставили під сумнів нейтралітет Естонії після втечі інтернованого польського підводного човна 18 вересня. За тиждень, 24 вересня, міністру закордонних справ Естонії було поставлено ультиматум у Москві. Ради вимагали укладення договору про взаємодопомогу щодо створення військових баз в Естонії. Таким чином, естонців змусили прийняти військово-морські, повітряні та армійські бази на двох естонських островах і в порту Палдіскі. Відповідна угода була підписана 28 вересня 1939 р. Латвія підписала 5 жовтня 1939 р., а незабаром Литва — 10 жовтня 1939 р. Угоди дозволяли Радянському Союзу створювати військові бази на території країн Балтії на час європейської війни та з жовтня 1939 року розмістити в Естонії 25 000 радянських солдат, в Латвії — 30 000, а в Литві — 20 000.
Радянська окупація та анексія (1940—1941)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxsTDFKbFpGOUJjbTE1WDJWdWRHVnljMTkwYUdWZmRHVnljbWwwYjNKNVgyOW1YMHhwZEdoMVlXNXBZVjlrZFhKcGJtZGZhWFJ6WDI5alkzVndZWFJwYjI0bE1rTmZNVGswTUM1cWNHY3ZNakl3Y0hndFVtVmtYMEZ5YlhsZlpXNTBaWEp6WDNSb1pWOTBaWEp5YVhSdmNubGZiMlpmVEdsMGFIVmhibWxoWDJSMWNtbHVaMTlwZEhOZmIyTmpkWEJoZEdsdmJpVXlRMTh4T1RRd0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
У травні 1940 р. Ради звернулися до ідеї прямого військового втручання, але все ж мали намір керувати за допомогою маріонеткових режимів. Їх зразком стала Фінляндська Демократична Республіка, маріонетковий режим, встановлений Радами в перший день Зимової війни. Ради організували прес-кампанію проти нібито про-союзних симпатій урядів країн Балтії. У травні 1940 року німці вторглися у Францію, яка була захоплена і окупована за місяць. Наприкінці травня — на початку червня 1940 р. країни Балтії були звинувачені у військовій співпраці проти Радянського Союзу шляхом проведення нарад минулої зими.
15 червня 1940 р. уряд Литви був вимаганий аби погодитись на радянський ультиматум і дозволити введення невизначеної кількості радянських військ. Президент Антанас Сметона запропонував збройний опір Радам, але уряд відмовив, запропонувавши власного кандидата на чолі режиму. Однак Ради відмовилися від цієї пропозиції і надіслали Володимира Деканозова, який керував справами, поки Червона Армія окупувала державу.![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkwTDFOdmRtbGxkRUpzYjJOcllXUmxNVGswTUM1cWNHY3ZNakl3Y0hndFUyOTJhV1YwUW14dlkydGhaR1V4T1RRd0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
16 червня 1940 р. Латвія та Естонія також отримали ультиматуми. Незабаром після цього Червона Армія окупувала і ці два залишки Балтії. Ради направили Андрія Вишинського для нагляду за поглинанням Латвії, а Андрія Жданова — за поглинанням Естонії. 18 та 21 червня 1940 р. в кожній балтійській країні були сформовані нові уряди «народного фронту», до складу яких входили комуністи та попутники. Під радянським наглядом нові уряди влаштовували фальсифіковані вибори для нових «народних зборів». Виборцям був представлений єдиний список, де жодним опозиційним рухам не було дозволено подавати документи, та вимога отримати необхідну явку до 99,6 % голосів. За місяць відбулися засідання нових асамблей, єдиним предметом розгляду яких були резолюції щодо приєднання. Радянського Союзу. У кожному випадку резолюції приймаються шляхом аккламації. Верховна Рада Радянського Союзу належним чином прийняла запити в серпні, тим самим давши правову санкцію поглинанню. Литва була включена до складу Радянського Союзу 3 серпня, Латвія — 5 серпня, а Естонія — 6 серпня 1940 року. Зміщені президенти Естонії (Костянтин Пятс) та Латвії (Карліс Улманіс) були ув'язнені та депортовані до СРСР і померли пізніше в Тверська область та Середня Азія відповідно. У червні 1941 року нові радянські уряди провели масові депортації «ворогів народу». За підрахунками, лише Естонія втратила 60 000 громадян. [48] Отже, багато прибалтів спочатку вітали німців як визволителів, коли вони вторглися через тиждень.
Радянський Союз негайно почав зводити прикордонні укріплення вздовж свого нещодавно придбаного західного кордону — так званої лінії Молотова.
Німецька окупація (1941—1944)
З початком 22 червня 1941 року Німецько-радянської війни Німеччина за кілька тижнів окупувала прибалтійські території. У липні 1941 року Третій Райх включив територію Балтії до Райхскомісаріату Остланд. У результаті наступу Червоної армії на Балтію 1944 р. Радянський Союз відвоював більшість країн Балтії і затримав решту німецьких військ у Курляндії до їх офіційної капітуляції в травні 1945 р. Радянська «анексійна окупація» (нім. Annexionsbesetzung) або окупація sui generis країн Балтії тривав до серпня 1991 р., коли три країни відновили свою незалежність.
Провінція Остланд і Голокост
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMell3TDBWcGJuTmhkSHBuY25Wd2NHVnVYMjl5WDNSb1pXbHlYMkYxZUdsc2FXRnlhV1Z6WHkxZlMyOTJibTlmTVRrME1pNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RSV2x1YzJGMGVtZHlkWEJ3Wlc1ZmIzSmZkR2hsYVhKZllYVjRhV3hwWVhKcFpYTmZMVjlMYjNadWIxOHhPVFF5TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
22 червня 1941 року німці вторглися до Радянського Союзу. Балтійські держави, нещодавно радянізовані погрозами, силою та шахрайством, загалом вітали німецькі збройні сили, коли ті перетинали кордон. У Литві спалахнуло повстання і було створено незалежний тимчасовий уряд. Коли німецькі армії наближалися до Риги та Таллінна, робилися спроби відновити національні уряди. Була надія, що німці відновлять незалежність Балтії. Такі політичні надії незабаром випарувались, і балтійське співробітництво стало менш відвертим або зовсім припинилося. Німці мали на меті приєднати балтійські території до Третього рейху, де мали бути асимільовані «відповідні елементи» та знищено «непридатні елементи». На практиці реалізація окупаційної політики була складнішою; для адміністративної зручности країни Балтії разом з Білорусью були включені до складу Рейхскомісаріату Остланд. Областю правив Гінріх Лозе, який був одержимий бюрократичними правилами. Балтійський район був єдиним східним регіоном, який мав стати повноцінною провінцією Третього Рейху.
Нацистські расові установки до балтійського народу різнилися між нацистською владою. На практиці расова політика була спрямована не проти більшості балтів, а скоріше проти євреїв. Велика кількість євреїв проживала у великих містах, зокрема у Вільнюсі, Каунасі та Ризі. Німецькі мобільні підрозділи убили сотні тисяч євреїв; «Айнзацгрупа А», приписана до району Балтії, була найефективнішою з чотирьох одиниць. Німецька політика змусила євреїв у гетто. 1943 року Генріх Гіммлер наказав своїм силам ліквідувати гетто і перевести вижилих до концтаборів. Деякі латиші та призовники Литви активно співпрацювали у вбивствах євреїв, і нацистам вдалося провокувати погроми на місцях, особливо в Литві. Але близько 75 відсотків естонських та лише 10 відсотків латвійських та литовських євреїв пережили війну. Однак для більшості жителів Балтії німецьке правління було менш жорстким, ніж було радянське, і було менш жорстоким, ніж німецькі окупації в інших регіонах Східної Європи. Місцеві маріонеткові режими виконували адміністративні завдання, і школам було дозволено функціонувати. Однак більшості людей було відмовлено у праві володіти землею чи бізнесом.
Громадяни Балтії в складі радянських військ
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZtTDFacFkzUnBiWE5mYjJaZlUyOTJhV1YwWDA1TFZrUmZhVzVmVkdGeWRIVWxNa05mUlhOMGIyNXBZU1V5UTE4eE9UUXhYeTFmTURBeExtcHdaeTh5TWpCd2VDMVdhV04wYVcxelgyOW1YMU52ZG1sbGRGOU9TMVpFWDJsdVgxUmhjblIxSlRKRFgwVnpkRzl1YVdFbE1rTmZNVGswTVY4dFh6QXdNUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Радянська адміністрація примусово включила балтійські національні армії на хвилі окупації в 1940 році. Більшість старших офіцерів були заарештовані і багато з них вбито. Під час вторгнення Німеччини Ради провели примусову загальну мобілізацію, яка відбулася з порушенням міжнародного права. Відповідно до Женевських конвенцій, цей акт насильства розглядається як тяжке порушення та військовий злочин, оскільки до мобілізованих чоловіків з самого початку ставилися як до арештованих. У порівнянні із загальною мобілізацією, проголошеною в Радянському Союзі, у Прибалтиці віковий діапазон був збільшений на 9 років; також були взяті всі офіцери запасу. Метою було вислати всіх чоловіків, здатних до бойових дій, до Росії, де їх відправили до таборів для засуджених. Майже половина з них загинула через умови транспортування, рабську працю, голод, хвороби та репресивні заходи НКВС. Крім того, під командуванням НКВС формувались батальйони знищення. Отже, громадяни Балтії воювали як у рядах німецької, так і радянської армії. Там діяла 201-а латвійська стрілецька дивізія. 308-та стрілецька дивізія Латвії була нагороджена орденом Червоного Прапора після вигнання німців з Риги восени 1944 року.
За оцінками, 60 000 литовців були призвані до Червоної Армії. Протягом 1940 року на базі розформованої литовської армії радянська влада організувала 29-й територіальний стрілецький корпус. Зниження якості життя та умов служби, сильна індоктринація комуністичної ідеології спричинили невдоволення нещодавно радянізованих військових частин. Радянська влада відповіла репресіями проти литовських офіцерів 29-го корпусу, заарештувавши понад 100 офіцерів і солдатів, а згодом стративши близько 20 восени 1940 року. На той час нібито близько 3200 офіцерів і солдатів 29-го корпусу вважалися «політично ненадійними». Через високу напругу та невдоволення солдатів 26-й кавалерійський полк був розформований. Під час депортації червня 1941 року понад 320 офіцерів та солдатів 29-го корпусу було заарештовано та депортовано до концтаборів або страчено. 29-й корпус зазнав краху внаслідок вторгнення Німеччини в Радянський Союз: 25–26 червня в його 184-й стрілецькій дивізії розгорілося повстання. Інша дивізія 29-го корпусу, 179-та стрілецька дивізія, втратила більшість своїх солдатів під час відступу від німців переважно через дезертирство своїх солдатів. До серпня 1941 р. до району Пскова досягло менше 1500 солдатів із початковою чисельністю близько 12 тис. До другої половини 1942 р. більшість литовців, що залишилися в радянських лавах, а також чоловіки-біженці з Литви були організовані в 16-у стрілецьку Дивізію під час її другого формування. 16-та стрілецька дивізія, попри офіційну назву «литовська» і переважно під командуванням офіцерів литовського походження, включаючи Адольфаса Урбшаса, колишнього начальника штабу литовської армії, була етнічно дуже змішаною, до 1/4 її особового складу складали євреї та таким чином, є найбільшим єврейським формуванням радянської армії. Популярний жарт тих років говорив, що 16-ту дивізію називають литовською, оскільки в її рядах є 16 литовців.
7-тисячний 22-й Естонський територіальний стрілецький корпус був сильно побитий в боях біля Порхова під час вторгнення Німеччини влітку 1941 року, оскільки біля 2000 бійців було вбито або поранено в результаті, а біля 4500 здалися. 25 000—30 000 військовослужбовців 8-го естонського стрілецького корпусу втратили 3/4 війська в битві за Великі Луки взимку 1942/43. Вони брали участь у захопленні Таллінна у вересні 1944 р. Близько 20 000 литовців, 25 000 естонців та 5000 латишів загинули в лавах Червоної Армії та трудових батальйонів.
Громадяни Балтії у складі німецьких військ
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJpTDBKMWJtUmxjMkZ5WTJocGRsOUNhV3hrWHpFNE15MUtNVFl4TXpNbE1rTmZUR1YwZEd4aGJtUWxNa05mUVhCd1pXeHNYMlJsY2w5VFV5MU1aV2RwYjI0dWFuQm5Mekl5TUhCNExVSjFibVJsYzJGeVkyaHBkbDlDYVd4a1h6RTRNeTFLTVRZeE16TWxNa05mVEdWMGRHeGhibVFsTWtOZlFYQndaV3hzWDJSbGNsOVRVeTFNWldkcGIyNHVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Нацистська адміністрація також призвала до складу німецьких армій громадян Балтії. Сили територіальної оборони Литви, до складу яких входили добровольці, були сформовані в 1944 році. Розмір ООТ сягнув близько 10 000 чоловік. Його метою була боротьба з наближається Червоною Армією, забезпечення безпеки та проведення антипартизанських операцій на території, на яку претендували литовці. Після коротких заручин проти радянських та польських партизанів (Армія Крайова) сили розформувались, її керівники були заарештовані та відправлені до нацистських концтаборів, а багато хто з її членів були страчені нацистами. Латвійський легіон, створений у 1943 році, складався з двох призовних відділів Ваффен-СС. 1 липня 1944 р. У Латвійському легіоні було 87 550 чоловік. Ще 23 000 латишів служили «допоміжними» вермахту. Серед інших битв вони брали участь у боях в облозі Ленінграда, в Курляндській кишені, у захисті Поморської стіни, у річці Велика за пагорб «93,4» та в обороні Берліна. 20-я дивізія «Ваффен-Гренадір» СС (1-а Естонія) була сформована в січні 1944 року за призовом. Вони складалися з 38 000 чоловік, і вони брали участь у битві при Нарві, битві при Танненберзькій лінії, битві при Тарту і операції «Астер»
Спроби відновити незалежність та наступ радянських військ 1944 року
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelE1TDB4cGRHaDFZVzVwWVc1ZmNtVmlaV3h6WHlVeU9FeHBkR2gxWVc1cFlXNWZRV04wYVhacGMzUmZSbkp2Ym5RbE1qbGZiR1ZoWkY5MGFHVmZZWEp5WlhOMFpXUmZRMjl0YldsemMyRnlYMjltWDNSb1pWOVNaV1JmUVhKdGVTVXlRMTh4T1RReExtcHdaeTh5TWpCd2VDMU1hWFJvZFdGdWFXRnVYM0psWW1Wc2MxOGxNamhNYVhSb2RXRnVhV0Z1WDBGamRHbDJhWE4wWDBaeWIyNTBKVEk1WDJ4bFlXUmZkR2hsWDJGeWNtVnpkR1ZrWDBOdmJXMXBjM05oY2w5dlpsOTBhR1ZmVW1Wa1gwRnliWGtsTWtOZk1UazBNUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Під час окупації було кілька спроб відновити незалежність. 22 червня 1941 р. Литовці скинули радянську владу за два дні до прибуття вермахту до Каунаса, де німці дозволили Тимчасовому уряду діяти більше місяця. Латвійська Центральна рада була створена як підпільна організація в 1943 р., Але була знищена гестапо в 1945 р. В Естонії в 1941 р. Юрі Улуотс запропонував відновити незалежність; пізніше, до 1944 року, він став ключовою фігурою в секретному Національному комітеті. У вересні 1944 року Улуотс ненадовго став виконувачем обов'язків президента незалежної Естонії. На відміну від французів та поляків, країни Балтії не мали урядів у вигнанні, розташованих на Заході. Отже, Велика Британія та США не мали жодного інтересу до балтійських справ, тоді як війна проти Німеччини залишалася невирішеною. Відкриття Катинської різанини в 1943 р. Та бездушна поведінка щодо Варшавського повстання в 1944 р. Кинули тінь на стосунки; тим не менше, усі троє переможців все ще виявляли солідарність на Ялтинській конференції в 1945 році.
До 1 березня 1944 року облога Ленінграда закінчилася, і радянські війська знаходились на кордоні з Естонією. Ради розпочали Балтійський наступ, подвійну військово-політичну операцію з розгрому німецьких військ, 14 вересня. 16 вересня Верховне командування німецької армії видало план, згідно з яким естонські війська забезпечуватимуть виведення німців. Незабаром Ради досягли столиці Естонії Таллінна, де першою місією НКВС було зупинити тих, хто втік від держави; однак багатьом біженцям вдалося втекти на Захід. Також НКВС націлено на членів Національного комітету Естонської Республіки. Німецькі та латвійські війська залишалися в пастці Курляндії до кінця війни, капітулюючи 10 травня 1945 року.
Друга радянська окупація (1944—1991)
Опір та депортації
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkl6TDFCeWFXSnZhVjl3YkdGdVlYTXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVkJ5YVdKdmFWOXdiR0Z1WVhNdWFuQm4uanBn.jpg)
Після повторної окупації балтійських держав Ради реалізували програму радянізації, яка була досягнута за допомогою широкомасштабної індустріалізації, а не відвертими нападами на культуру, релігію або свободу вираження поглядів. Ради проводили масові депортації, щоб усунути будь-який опір колективізації або підтримці партизан. Прибалтійські партизани, такі як Лісові брати, продовжували чинити опір радянській владі шляхом збройної боротьби протягом ряду років.
Радянці раніше проводили масові депортації в 1940—1941 рр., але депортації між 1944 та 1952 рр. були ще більшими. Лише в березні 1949 року вища радянська влада організувала масову депортацію 90 000 громадян Балтії.
Загальна кількість депортованих у 1944–55 роках оцінюється у понад півмільйона: 124 000 в Естонії, 136 000 у Латвії та 245 000 у Литві.
За оцінками, кількість загиблих серед депортованих литовців між 1945 і 1958 роками становила 20 000, у тому числі 5000 дітей.
Депортованим було дозволено повернутися після таємної промови Микити Хрущова в 1956 р., де було засуджено надмірности сталінізму, проте багато хто не пережив років вигнання до Сибіру. Після війни Ради окреслили нові кордони для прибалтійських республік. Литва отримала райони Вільнюса та Клайпеди, тоді як Російська РФСР приєднала територію до східних частин Естонії (5 % довоєнної території) та Латвії (2 %).
Індустріалізація та імміграція
Ради здійснили великі капітальні вкладення в енергетичні ресурси та виробництво промислової та сільськогосподарської продукції. Метою було інтегрування балтійських економік у більшу радянську економічну сферу. У всіх трьох республіках була розвинена обробна промисловість, внаслідок чого утворились одні з найкращих промислових комплексів у галузі електроніки та текстильного виробництва. Сільська економіка страждала від браку інвестицій та колективізації. Міські райони Балтії були пошкоджені під час війни, і для відновлення втрат житла знадобилося десять років. Нові споруди часто були неякісними, і етнічні російські іммігранти надавали перевагу житлу. Естонія та Латвія отримали масштабну імміграцію промислових робітників з інших частин Радянського Союзу, що кардинально змінило демографічні показники. Литва також отримала імміграцію, але в менших масштабах.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV3TDBGdWRHRnVZWE5UYm1sbEpVTTBKVGhFYTNWek55MHhNUzB4T1Rjd1ZteHVjeTVxY0djdk1qSXdjSGd0UVc1MFlXNWhjMU51YVdVbFF6UWxPRVJyZFhNM0xURXhMVEU1TnpCV2JHNXpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
До війни етнічні естонці складали 88 відсотків, але в 1970 році цей показник впав до 60 відсотків. Етнічні латиші становили 75 відсотків, але в 1970 році цей показник знизився на 57 відсотків, а в 1989 році — до 50,7 відсотка. На відміну від цього, у Литві падіння становило лише 4 відсотки. Балтійські комуністи підтримували та брали участь у Жовтневій революції 1917 року в Росії. Однак багато з них загинули під час Великої чистки в 1930-х роках. Нові режими 1944 р. Були встановлені переважно корінними комуністами, які воювали в Червоній Армії. Однак Ради також імпортували етнічних росіян на політичні, адміністративні та керівні посади.
Відновлення незалежності
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZsTHpFNU9UQmZNREZmTVRKZlIyOXlZbUVsUXpRbE9FUnBiM1poY3lWRE5TVkJNR2xoZFd4cGRXOXpaVEl1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFRFNU9UQmZNREZmTVRKZlIyOXlZbUVsUXpRbE9FUnBiM1poY3lWRE5TVkJNR2xoZFd4cGRXOXpaVEl1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Період застою приніс кризу радянської системи. Новий радянський лідер Михайло Горбачов прийшов до влади в 1985 році і відповів голосністю та перебудовою. Вони були спробами реформувати радянську систему згори, щоб уникнути революції знизу. Реформи спричинили відродження націоналізму в балтійських республіках. Першими великими демонстраціями проти навколишнього середовища були Рига в листопаді 1986 року та наступна весна в Таллінні. Невеликі успішні акції протесту заохочували ключових осіб, і до кінця 1988 р. Реформаторське крило зайняло вирішальні позиції в прибалтійських республіках. У той же час коаліції реформістів та популістських сил об'єдналися під Народні фронти. Верховна Рада Естонської Радянської Соціалістичної Республіки знову зробила естонську мову державною мовою у січні 1989 р., І незабаром подібний закон був прийнятий у Латвії та Литві. Республіки Балтії заявили про свою мету щодо суверенітету: Естонія в листопаді 1988 р., Литва в травні 1989 р. Та Латвія в липні 1989 р. Балтійський шлях, що відбувся 23 серпня 1989 р., Став найбільшим проявом протидії радянській владі. У грудні 1989 р. З'їзд народних депутатів Радянського Союзу засудив пакт Молотова — Ріббентропа та його секретний протокол як «юридично дефіцитний та недійсний.» 11 березня 1990 р. Верховна Рада Литви проголосила незалежність Литви. Кандидати за незалежність отримали переважну більшість на виборах до Верховної Ради, що відбулися на початку цього року. 30 березня 1990 р. Верховна Рада Естонії оголосила Радянський Союз окупаційною державою та оголосила про початок перехідного періоду до незалежности. 4 травня 1990 р. Верховна Рада Латвії зробила подібну заяву. Радянський Союз негайно засудив усі три декларації як незаконні, сказавши, що вони повинні пройти процес відокремлення, зазначений у радянській Конституції 1977 року. Однак країни Балтії стверджували, що весь процес окупації порушує як міжнародне право, так і їх власне законодавство. Тому, стверджували вони, вони просто підтверджували незалежність, яка все ще існувала за міжнародним правом.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5tTDFWdVlYSnRaV1JmVEdsMGFIVmhibWxoYmw5amFYUnBlbVZ1WDNOMFlXNWthVzVuWDJGbllXbHVjM1JmVTI5MmFXVjBYM1JoYm1zbE1rTmZWbWxzYm1sMWN5VXlRMTlLWVc1MVlYSjVYekV6SlRKRFh6RTVPVEV1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFZWdVlYSnRaV1JmVEdsMGFIVmhibWxoYmw5amFYUnBlbVZ1WDNOMFlXNWthVzVuWDJGbllXbHVjM1JmVTI5MmFXVjBYM1JoYm1zbE1rTmZWbWxzYm1sMWN5VXlRMTlLWVc1MVlYSjVYekV6SlRKRFh6RTVPVEV1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
До середини червня Ради розпочали переговори з прибалтійськими республіками. Ради мали більший виклик в інших місцях, оскільки Російська федеральна республіка проголосила суверенітет у червні. Одночасно прибалтійські республіки також почали переговори безпосередньо з Російською федеративною республікою. Після невдалих переговорів Ради зробили драматичну, але невдалу спробу вийти з глухого кута і направили військові війська, в яких загинуло двадцять та поранено сотні мирних жителів, що стало відомим як «Вільнюська різанина» та «Барикади» в Латвії протягом січня 1991 року.. У серпні 1991 року жорсткі члени намагалися взяти під контроль Радянський Союз. Через день після державного перевороту 21 серпня естонці проголосили повну незалежність, після того, як 3 березня 1991 року в Естонії відбувся референдум про незалежність, поряд з аналогічним референдумом у Латвії того ж місяця. Його схвалили 78,4 % виборців при явці 82,9 %. Незалежність була відновлена Верховною радою Естонії в ніч на 20 серпня. Того ж дня парламент Латвії зробив подібну декларацію. Путч провалився, але краху Радянського Союзу стало неминучим. Після краху перевороту 6 вересня 1991 р. Радянський уряд визнав незалежність усіх трьох країн Балтії.
Виведення російських військ та виведення з експлуатації радарів
Російська Федерація взяла на себе виведення окупаційної сили, що складалася з близько 150 000 колишніх радянських, нині російських військ, дислокованих у країнах Балтії. У 1992 році там все ще було 120 000 російських військовослужбовців, а також велика кількість військових пенсіонерів, особливо в Естонії та Латвії.
У період переговорів Росія сподівалася зберегти такі об'єкти, як військово-морська база Лієпая, радіолокаційна станція «Скрунда» та станція космічного спостереження «Вентспілс» в Латвії та база підводних човнів «Палдіскі» в Естонії, а також транзитні права до Калінінграда через Литву.
Суперечка виникла, коли Росія погрожувала зберегти свої війська там, де вони були. Зв'язок Москви з конкретним законодавством, що гарантує громадянські права етнічних росіян, розглядався як неявна загроза на Заході, в Генеральній Асамблеї ООН та лідерами Балтії, які розглядали це як російський імперіалізм.
Литва першою завершила виведення російських військ — 31 серпня 1993 року—частково завдяки Калінінградському питанню.
Подальші угоди про виведення військ з Латвії були підписані 30 квітня 1994 року, а з Естонії — 26 липня 1994 року. Продовження зв'язків з боку Росії призвело до загрози Сенатом США в середині липня припинити всю допомогу Росії, якщо сили не будуть виведені до кінця серпня. Остаточний вихід був завершений 31 серпня 1994 року. Частина російських військ залишалася дислокованою в Естонії в Палдіскі, поки російська військова база не була демонтована, а ядерні реактори не припинили свою діяльність 26 вересня 1995 р.. Росія експлуатувала радіолокаційну станцію «Скрунда-1» до виведення її з експлуатації 31 серпня 1998 року. Потім російський уряд повинен був демонтувати та зняти радіолокаційне обладнання; ця робота була завершена до жовтня 1999 року, коли сайт було повернуто Латвії. Останній російський солдат залишив регіон того місяця, що означало символічне закінчення російської військової присутности на балтійській землі.
Цивільні втрати
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF6TDAxdmJuVnRaVzUwWDJsdVgxWnBiRzVwZFhOZkpUSTRSMlZrYVcxcGJtOWZRWFpsYm5WbEpUSTVYekF6T1RVeUxtcHdaeTh5TWpCd2VDMU5iMjUxYldWdWRGOXBibDlXYVd4dWFYVnpYeVV5T0VkbFpHbHRhVzV2WDBGMlpXNTFaU1V5T1Y4d016azFNaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Орієнтовні людські втрати нацистської та радянської окупацій представлені в таблиці нижче.
Період / дія | Естонія | Латвія | Литва |
---|---|---|---|
Населення | 1,126,413 (1934) | 1,905,000 (1935) | 2,575,400 (1938) |
Перша радянська окупація | |||
Червень 1941 р. масова депортація | 9,267 (2,409 страчено) | 15,424 (9,400 померло в дорозі) | 17,500 |
Жертви репресій (арешт, тортури, політичні процеси, ув'язнення або інші санкції) | 8000 | 21,000 | 12,900 |
Позасудові розстріли | 2,000 | Невідомо | 3,000 |
Нацистська окупація | |||
Масові вбивства місцевих меншин | 992 євреїв 300 ромів | 70,000 євреїв 1,900 ромів | 196,000 євреїв ~4,000 ромів |
Вбивство євреїв ззовні | 8,000 | 20,000 | Not known |
Вбивство інших мирних жителів | 7,000 | 16,300 | 45,000 |
Примусова праця | 3,000 | 16,800 | 36,500 |
Друга радянська окупація | |||
Масові депортації 1948-49 | 1949: 20,702 3,000 померло в дорозі | 1949: 42,231 8,000 померло в дорозі | 1948: 41,000 1949: 32,735 |
Інші депортації між 1945 і 1956 роками | 650 | 1,700 | 59,200 |
Арешти та політичне ув'язнення | 30,000 11,000 загинуло | 32,000 | 186,000 |
Післявоєнні партизани вбиті або ув'язнені | 8,468 4,000 вбито | 8,000 3,000 вбито | 21,500 |
Наслідки
У роки після відновлення незалежности Балтії напруженість між корінними балтами та російськомовними поселенцями в Естонії та Латвії зберігалася. Хоча вимоги до отримання громадянства в країнах Балтії є відносно ліберальними, деякі експерти відзначають відсутність уваги до прав російськомовних осіб та осіб без громадянства в країнах Балтії, тоді як усі міжнародні організації погоджуються, що жодні форми систематичної дискримінації щодо можна спостерігати російськомовне та часто без громадянства населення.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV6TDFCaGNtRnJjM1JoWDA1dlpHOXRkVjl3Y205MGIydHZiSFZmY0dGeVh6SXdNVEl1WjJGa1lWOGxRelFsUWpZbFF6UWxRVUp1WVhOZmRYb2xRelVsT0RZbFF6UWxPVE50SlVNMEpUa3phbVJoY21JbFF6UWxRVUppWVhOZlptOXlkVzFoWDI1dmNtbHphVjlTSlVNMEpVRkNaeVZETkNVNE1WOGxNamczTnpRMU1qazBORFk0SlRJNUxtcHdaeTh5TWpCd2VDMVFZWEpoYTNOMFlWOU9iMlJ2YlhWZmNISnZkRzlyYjJ4MVgzQmhjbDh5TURFeUxtZGhaR0ZmSlVNMEpVSTJKVU0wSlVGQ2JtRnpYM1Y2SlVNMUpUZzJKVU0wSlRremJTVkROQ1U1TTJwa1lYSmlKVU0wSlVGQ1ltRnpYMlp2Y25WdFlWOXViM0pwYzJsZlVpVkROQ1ZCUW1jbFF6UWxPREZmSlRJNE56YzBOVEk1TkRRMk9DVXlPUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
У 1993 р. Естонія була відзначена проблемами щодо успішної інтеграції деяких постійних мешканців на момент здобуття Естонією незалежности. Згідно з доповіддю Спеціального доповідача з питань расизму за 2008 рік Раді ООН з прав людини, представники російськомовних спільнот в Естонії бачили, що найважливішою формою дискримінації в Естонії є не етнічна, а мовна (пункт 56). Доповідач висловив декілька рекомендацій, включаючи зміцнення канцлера юстиції, сприяння наданню громадянства особам невизначеної національности та введення в дискусію мовної політики з метою розробки стратегій, що краще відображають багатомовний характер суспільства (пункти 89–92). Естонія зазнала критики з боку Комітету ООН з питань ліквідації расової дискримінації, наголошуючи на естонській мові в державній стратегії інтеграції; використання карального підходу для просування естонської мови; обмеження використання мови меншин у державних службах; низький рівень представництва меншин у політичному житті; стабільно велика кількість осіб з невизначеним громадянством тощо.
За словами ізраїльського автора Яеля Ронена з Центру прав людини імені Мінерви Єврейського університету в Єрусалимі, нелегальні режими, як правило, вживають заходів для зміни демографічної структури території, що утримується режимом, як правило, двома методами: примусовим усуненням місцевих населення та переносять власне населення на територію. Він наводить випадок з країнами Балтії як приклад того, де це явище відбулося, депортації 1949 року в поєднанні з великими хвилями імміграції в 1945-50 та 1961–70. Коли нелегальний режим перейшов до законного режиму в 1991 році, статус цих поселенців став проблемою.
Автор Алайде Нейлор зазначає, що спадщина радянської модерністської архітектури в регіоні триває, і багато знакових балтійських споруд занепадають або повністю руйнуються. Про їхнє майбутнє тривають дискусії.
Державна спадкоємність країн Балтії
Більшість країн Західної Європи прийняли балтійські вимоги про наступність з довоєнними республіками. Як наслідок політики невизнання радянського захоплення цих країн у поєднанні з опором балтійського народу радянському режиму, безперебійним функціонуванням елементарних державних органів в еміграції в поєднанні з основним правовим принципом ex injuria jus non oritur, що жодна юридична вигода не може бути отримана від незаконного акту, захоплення балтійських держав було визнано незаконним, отже суверенний титул ніколи не передавався Радянському Союзу, а країни Балтії продовжували існувати як суб'єкти міжнародного права.
Офіційна позиція Росії, яка вибрала в 1991 році правовим і прямим правонаступником СРСР, полягає в тому, що Естонія, Латвія та Литва вільно приєдналися до себе в 1940 році, і, з розпадом СРСР, ці країни стали новоствореними суб'єктами в 1991 році. Позиція Росії базується на прагненні уникнути фінансової відповідальности. що визнання радянської окупації створить основу для майбутніх вимог компенсації від країн Балтії.
Радянська та російська історіографія
Радянські історики розглядали включення 1940 року як добровільний вступ балтів до СРСР. Радянська історіографія успадкувала російську концепцію ще з часів Київської Русі, перенесеної Російською імперією. Він пропагував інтереси Росії та СРСР у Балтійському регіоні, і відображав переконання більшості росіян у тому, що вони мають моральні та історичні права контролювати та росіянізувати всю колишню імперію. Для радянських істориків анексія 1940 року була не лише добровільним входом, але й природною справою. Ця концепція навчала, що військова безпека Росії мала бути закріплена і що ніщо не могло протистояти цьому.
Радянські джерела
До перебудови Радянський Союз заперечував існування секретних протоколів і розглядав події 1939-40 років таким чином: уряд Радянського Союзу пропонував урядам країн Балтії укладати договори про взаємодопомогу між країнами. Тиск з боку працюючих людей змусив уряди країн Балтії прийняти цю пропозицію. Тоді були підписані Пакти про взаємодопомогу, що дозволило СРСР розмістити обмежену кількість підрозділів Червоної Армії в країнах Балтії. Економічні труднощі та незадоволення населення політикою урядів Балтії, яка саботувала виконання Пакту, та політична орієнтація урядів країн Балтії на Німеччину призвели до революційної ситуації в червні 1940 р. Для гарантування виконання Пакту вступили додаткові військові частини Прибалтійські країни, яких вітають робітники, які вимагали відставки урядів Балтії. У червні під керівництвом комуністичних партій були проведені політичні демонстрації робітників. Фашистські уряди було повалено, а уряди робітників сформовано. У липні 1940 року відбулись вибори до парламентів Балтії. Більшість голосів отримали «Спілки трудящих людей», створені з ініціативи комуністичних партій. Парламенти прийняли декларації про відновлення радянської влади в країнах Балтії та проголосили Радянські Соціалістичні Республіки. Були прийняті декларації про бажання Естонії, Латвії та Литви вступити до СРСР, і Верховна Рада СРСР подала відповідну петицію. Прохання були схвалені Верховною Радою СРСР. Опублікований у 1948 р. Під редакцією Сталіна «Фальсифікатори історії» говорить про необхідність вторгнення у червні 1940 р. Про те, що «[країни] були укладені акти з країнами Балтії, але радянських військ, здатних утримувати оборону, там ще не було» . Щодо тих вторгнень він також зазначає, що «[лише] вороги демократії або люди, які втратили розум, можуть описати ці дії радянського уряду як агресію».
Після переоцінки радянської історії під час перебудови СРСР засудив таємний протокол 1939 року між Німеччиною та самою собою, що призвів до вторгнення та окупації.
Російська історіографія в пострадянські часи
За радянських часів історія країн Балтії, які, як правило, трактувались як єдине ціле через однаковість радянської політики на цих територіях, мала відносний інтерес. Після падіння Радянського Союзу в російській історіографії склалися два загальних табори. Перший, ліберально-демократичний (ліберально-демократичний), засуджує дії Сталіна та пакт Молотова-Ріббентропа і не визнає країни Балтії добровільно приєднаними до СРСР. Інший, національно-патріотичний (національно-патріотичний), стверджує, що пакт Молотова-Ріббентропа був необхідним для безпеки Радянського Союзу, що вступ Балтії до СРСР був волею пролетаріату — і те, і інше відповідало політиці радянський період, «необхідність забезпечення безпеки СРСР», «народна революція» та «добровільне приєднання» «- і що прихильниками балтійської незалежности були оперативні працівники західних спецслужб, які прагнули зруйнувати СРСР.
Радянсько-російський історик Вільніс Сіпольс стверджує, що ультиматуми Сталіна 1940 року були захисними заходами, вжитими через німецьку загрозу, і не мали жодного зв'язку з „соціалістичними революціями“ в країнах Балтії.
Аргументи того, що СРСР мав приєднати країни Балтії для захисту безпеки цих країн та уникнення вторгнення Німеччини в три республіки, можна знайти в підручнику коледжу „Сучасна історія Вітчизни“.».
Сергій Черніченко, юрист і віце-президент Російської асоціації міжнародного права, стверджує, що в 1940 році між країнами Балтії та Радянським Союзом не було оголошено воєнного стану, а також те, що радянські війська окупували країни Балтії за їх згодою — і ні порушення СРСР попередніх договірних положень є окупацією. Подальша анексія не була актом агресії і не примусовою, і була повністю законною відповідно до міжнародного права станом на 1940 р. Звинувачення у «депортації» громадян Балтії Радянським Союзом є безпідставними, оскільки особи не можуть бути депортовані в межах своєї країни. Він характеризує «Ваффен-СС» як засудженого в Нюрнберзі як злочинну організацію та вшанування їх у «відверто заохочуваних пронацистських» (відкровенно поощряются пронацистські) Прибалтиці як героїв, що прагнуть звільнити Прибалтику (від Рад), акт "націоналістичного сліпота «(націоналістичне ослеплення). Що стосується поточної ситуації в Прибалтиці, Черніченко стверджує, що „теорія окупації“ є офіційною тезою, яка використовується для виправдання „дискримінації російськомовних жителів“ в Естонії та Латвії, і пророкує, що три балтійські уряди зазнають невдачі у своїй „спробі“ переписати історію».
На думку історика-ревізіоніста Олега Платонова, «з точки зору національних інтересів Росії, об'єднання було історично справедливим, оскільки воно повернулося до складу держави давньоруським землям, хоча і частково заселеним іншими народами». Пакт Молотова-Ріббентропа та протоколи, включаючи розчленення Польщі, лише виправили відрив від Росії її історичних територій шляхом «антиросійської революції» та «іноземного втручання»."
З іншого боку, професор і декан Школи міжнародних відносин і проректор Санкт-Петербурзького державного університету Костянтин К. Худолей розглядає включення балтійських держав у 1940 році як не добровільне; він вважає, що вибори не були вільними та чесними та рішення новообраних парламентів про приєднання до Радянського Союзу не можна вважати законними, оскільки ці рішення не були схвалені верхніми палатами парламентів відповідних країн Балтії. Він також стверджує, що приєднання балтійських держав не мало жодної військової цінности для захисту можливої агресії Німеччини, оскільки воно підкріпило антирадянську громадську думку у майбутніх союзниках Великої Британії та США, налаштувало корінне населення проти Радянського Союзу та подальшого партизанського руху в країнах Балтії після Другої світової війни спричинив внутрішні проблеми для Радянського Союзу.
Позиція Російської Федерації
З настанням перебудови та переоцінкою радянської історії Верховна Рада СРСР у 1989 р. Засудила секретний протокол 1939 р. Між Німеччиною та Радянським Союзом, що призвів до поділу Східної Європи та вторгнення та окупації трьох країн Балтії .
Хоча ця акція не констатувала, що радянська присутність у Прибалтиці є окупацією, Російська Радянська Федеративна Соціалістична Республіка та Литовська Республіка підтвердили це в наступній угоді в розпаді Радянського Союзу. Росія, в преамбулі свого 29 липня 1991 року «Договору між Російською Радянською Федеративною Соціалістичною Республікою та Литовською Республікою про основи відносин між державами», заявила, що як тільки СРСР ліквідував наслідки анексії 1940 року, яка порушила Суверенітет Литви, відносини Росії та Литви ще більше покращаться.
Однак нинішня офіційна позиція Росії прямо суперечить її попередньому зближенню з Литвою, а також підписанню членства в Раді Європи, де вона погодилася на зобов'язання та зобов'язання, включаючи «iv. Щодо компенсації тим особам, депортованим з окупованої Балтії держав та нащадків депортованих, як зазначено у Висновку № 193 (1996), пункт 7.xii, якомога швидше врегулювати ці питання….» Російський уряд та державні чиновники стверджують, що анексія радянських країн Балтії була законною і що Радянський Союз звільнив країни від нацистів. Вони стверджують, що радянські війська спочатку вступили до країн Балтії в 1940 році після домовленостей та згоди урядів Балтії. Їх позиція полягає в тому, що СРСР не перебував у воєнному стані і не брав участі у бойовій діяльности на територіях трьох балтійських держав, отже, слово «окупація» вживати не можна. "Твердження про «окупацію» Радянським Союзом та пов'язані з ними вимоги ігнорують усі юридичні, історичні та політичні реалії, а тому є абсолютно безпідставними ". — Міністерство закордонних справ Росії.
Цю особливу російську точку зору Девід Менделлов, доцент кафедри міжнародних відносин, називає «Мітом 1939-40», який стверджує, що твердження про те, що Радянський Союз ні «окупував» країни Балтії в 1939 році, ні «анексував» їх наступного року, є широко поширеним утримується і глибоко вкладається в російську історичну свідомість.
Договори, що стосуються відносин СРСР і Балтії
Після проголошення незалежности прибалтійських країн після підписання перемир'я наприкінці 1918 р. більшовицька Росія вторглася. У своєму випуску від 25 грудня 1918 р. «Известия» сказали: «Естонія, Латвія та Литва прямують по дорозі з Росії до Західної Європи, і тому перешкоджають нашим революціям … Цю роздільну стіну потрібно зруйнувати». Однак більшовицька Росія не отримала контролю над країнами Балтії і в 1920 році уклала мирні договори з усіма трьома. Згодом за ініціативою Радянського Союзу були укладені додаткові договори про ненапад з усіма трьома країнами Балтії:
- Мирні договори
- Договори про ненапад
- Пакт Келлога-Бріана та Пакт Литвинова
- Конвенція про визначення агресії
- Пакти про взаємодопомогу
- Договори, які СРСР підписав між 1940 і 1945 роками
Хронологія
Див. також
- Радянська окупація України
- Радянська анексія західноукраїнських земель
- Керстенський комітет
- Лісові брати
- Битва під Мяріцею
- Січневі події у Вільнюсі
- Операція «Прибій»
- Музей окупацій (Таллінн)
- Депортація народів у СРСР
- Державна спадкоємність країн Балтії
- Літейн
- Список військових окупацій Латвії
- Різанина в Райні
- Радянська участь у зміні режиму
- Російська участь у зміні режиму
Примітки
- Parrott, Bruce (1995). Reversing Soviet Military Occupation. State building and military power in Russia and the new states of Eurasia. M.E. Sharpe. с. 112-115. ISBN .
- Taagepera, Rein (1993). Estonia: return to independence. Westview Press. с. 58. ISBN .
- Ziemele, Ineta (2003). State Continuity, Succession and Responsibility: Reparations to the Baltic States and their Peoples?. Baltic Yearbook of International Law. Martinus Nijhoff. 3: 165—190. doi:10.1163/221158903x00072.
- Kaplan, Robert B.; Jr, Richard B. Baldauf (1 січня 2008). (англ.). Multilingual Matters. с. 79. ISBN . Архів оригіналу за 21 жовтня 2021. Процитовано 15 березня 2021.
Most Western countries had not recognised the incorporation of the Baltic States into the Soviet Union, a stance that irritated the Soviets without ever becoming a major point of conflict.
- Kavass, Igor I. (1972). . W. S. Hein. Архів оригіналу за 21 жовтня 2021. Процитовано 15 березня 2021.
The forcible military occupation and subsequent annexation of the Baltic States by the Soviet Union remains to this day (written in 1972) one of the serious unsolved issues of international law
- The Occupation of Latvia [ 2007-11-23 у Wayback Machine.] at Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Latvia
- . Estonian Embassy in Washington. 22 вересня 2008. Архів оригіналу за 30 червня 2018. Процитовано 1 травня 2009.
For Estonia, World War II did not end, de facto, until 31 August 1994, with the final withdrawal of former Soviet troops from Estonian soil.
- Feldbrugge, Ferdinand; Gerard Pieter van den Berg; William B. Simons (1985). . BRILL. с. 461. ISBN . Архів оригіналу за 22 січня 2021. Процитовано 15 березня 2021.
On March 26, 1949, the US Department of State issued a circular letter stating that the Baltic countries were still independent nations with their own diplomatic representatives and consuls.
- Fried, Daniel (14 червня 2007). (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 19 серпня 2012. Процитовано 29 квітня 2009.
From Sumner Wells' declaration of July 23, 1940, that we would not recognize the occupation. We housed the exiled Baltic diplomatic delegations. We accredited their diplomats. We flew their flags in the State Department's Hall of Flags. We never recognized in deed or word or symbol the illegal occupation of their lands.
- Lauterpacht, E.; C. J. Greenwood (1967). . Cambridge University Press. с. 62—63. ISBN . Архів оригіналу за 22 січня 2021. Процитовано 15 березня 2021.
The Court said: (256 N.Y.S.2d 196) "The Government of the United States has never recognized the forceful occupation of Estonia and Latvia by the Soviet Union of Socialist Republics nor does it recognize the absorption and incorporation of Latvia and Estonia into the Union of Soviet Socialist republics. The legality of the acts, laws and decrees of the puppet regimes set up in those countries by the USSR is not recognized by the United States, diplomatic or consular officers are not maintained in either Estonia or Latvia and full recognition is given to the Legations of Estonia and Latvia established and maintained here by the Governments in exile of those countries
- Motion for a resolution on the Situation in Estonia [ 29 вересня 2018 у Wayback Machine.] by the European Parliament, B6-0215/2007, 21.5.2007; passed 24.5.2007 [ 19 травня 2015 у Wayback Machine.]. Retrieved 1 January 2010.
- Dehousse, Renaud (1993). . European Journal of International Law. 4 (1): 141. doi:10.1093/oxfordjournals.ejil.a035821. Архів оригіналу за 27 вересня 2007. Процитовано 9 грудня 2006.
- European Parliament (13 січня 1983). Resolution on the situation in Estonia, Latvia, Lithuania. Official Journal of the European Communities. C. 42/78. Архів оригіналу за 28 червня 2011. Процитовано 29 жовтня 2007.
- «The Soviet Red Army retook Estonia in 1944, occupying the country for nearly another half century.» Frucht, Richard, Eastern Europe: An Introduction to the People, Lands, and Culture, ABC-CLIO, 2005 , p. 132
- . BBC. 18 травня 2005. Архів оригіналу за 12 квітня 2020. Процитовано 29 квітня 2009.
Five decades of almost unbroken Soviet occupation of the Baltic states of Estonia, Latvia and Lithuania ended in 1991
- Country Profiles: Estonia, Latvia, Lithuania [ 31 липня 2003 у Wayback Machine.] at UK Foreign Office
- The World Book Encyclopedia
- The History of the Baltic States by Kevin O'Connor
- Saburova, Irina (1955). The Soviet Occupation of the Baltic States. . Blackwell Publishing. 14 (1): 36—49. doi:10.2307/126075. JSTOR 126075.
- See, for instance, position expressed by the European Parliament, which condemned «the fact that the occupation of these formerly independent and neutral States by the Soviet Union occurred in 1940 following the Molotov/Ribbentrop pact, and continues.» European Parliament (13 січня 1983). Resolution on the situation in Estonia, Latvia, Lithuania. Official Journal of the European Communities. C. 42/78. Архів оригіналу за 28 червня 2011. Процитовано 29 жовтня 2007.
- «After the German occupation in 1941–44, Estonia remained occupied by the Soviet Union until the restoration of its independence in 1991.» Kolk and Kislyiy v. Estonia (Європейський суд з прав людини 17 січня 2006). Text
- David James Smith, Estonia: independence and European integration, Routledge, 2001, , pXIX
- Parrott, Bruce (1995). Reversing Soviet Military Occupation. State building and military power in Russia and the new states of Eurasia. M.E. Sharpe. с. 112–115. ISBN .
- Van Elsuwege, Peter (April 2004). (PDF). Flensburg Germany: European Centre for Minority Issues. с. 2. Архів оригіналу (PDF) за 23 вересня 2015. Процитовано 10 березня 2013.
The forcible incorporation of the Baltic states into the Soviet Union in 1940, on the basis of secret protocols to the Molotov-Ribbentrop Pact, is considered to be null and void. Even though the Soviet Union occupied these countries for a period of fifty years, Estonia, Latvia and Lithuania continued to exist as subjects of international law.
- 2 липня 1940 року, у Москві, голова Раднаркому СРСР та нарком закордонних справ В'ячеслав Молотов у розмові з міністром закордонних справ Литви, що одночасно виконував обов'язки прем'єр-міністра, Вінцасом Креве-Міцкявічюсом назвав введення військ Червоної армії до Литви, Латвії та Естонії окупацією. Див.: Baltic States: A Study of their Origin and National Development, Their Seizure and Incorporation into U.S.S.R. Interim Report of the Select Committee on Communist Aggression, House of Representatives, Eighty Third Congress, Second Session, 1954, Under the Authority of H. Res. 346 and H. Res. 438. Reprinted in the series International Military Law & History, Vol. IV. Edited by Igor I. Kavass and Adolph Sprudzs. Buffalo: William S. Hein & Co., Inc., 1972. — P. 342. [ 4 травня 2021 у Wayback Machine.]
- Zalimas, Dainius «Commentary to the Law of the Republic of Lithuania on Compensation of Damage Resulting from the Occupation of the USSR» — Baltic Yearbook of International Law. Martinus Nijhoff Publishers,
- Zalimas, Dainius (1 січня 2004). . Baltic Yearbook of International Law. Martinus Nijhoff Publishers. 3: 97—164. doi:10.1163/221158903x00063. ISBN . Архів оригіналу за 4 листопада 2020. Процитовано 15 березня 2021.
- Treaty between the Russian Soviet Federated Socialist Republic and the Republic of Lithuania on the Basis for Relations between States [ 2011-07-22 у Wayback Machine.]
- The Weekly Crier (1999/10) [ 2013-06-01 у Wayback Machine.] Baltics Worldwide. Accessed 11 June 2013.
- Russia Pulls Last Troops Out of Baltics [ 3 березня 2016 у Wayback Machine.] . 22 October 1999.
- Text of the Nazi-Soviet Non-Aggression Pact [ 14 листопада 2014 у Wayback Machine.], executed August 23, 1939
- Christie, Kenneth, Historical Injustice and Democratic Transition in Eastern Asia and Northern Europe: Ghosts at the Table of Democracy, RoutledgeCurzon, 2002,
- . p. 110.
- The Baltic States: Estonia, Latvia and Lithuania by David J. Smith, Page 24,
- . p. 113.
- . p. 112.
- Buttar, Prit (21 травня 2013). Between Giants. ISBN .
- . p. 114.
- . p. 59.
- Davies, Norman (2001). Dear, Ian (ред.). The Oxford companion to World War II. Michael Richard Daniell Foot. Oxford University Press. с. 85. ISBN .
- , p. 193.
- Country Profiles: Estonia, Latvia, Lithuania at UK Foreign Office
- The World Book Encyclopedia
- The History of the Baltic States by Kevin O'Connor
- Saburova, Irina (1955). The Soviet Occupation of the Baltic States. . 14 (1): 36—49.
- See, for instance, position expressed by European Parliament, which condemned «the fact that the occupation of these formerly independent and neutral States by the Soviet Union occurred in 1940 following the Molotov/Ribbentrop pact, and continues.» European Parliament (January 13, 1983). Resolution on the situation in Estonia, Latvia, Lithuania. Official Journal of the European Communities. C 42/78. Архів оригіналу за 28 червня 2011. Процитовано 29 жовтня 2007.
- «After the German occupation in 1941-44, Estonia remained occupied by the Soviet Union until the restoration of its independence in 1991.»
- . p. 117.
- . p. 120.
- Estonian State Commission on Examination of Policies of Repression (2005). (PDF). The White Book: Losses inflicted on the Estonian nation by occupation regimes. 1940–1991. Estonian Encyclopedia Publishers. с. 15. Архів оригіналу (PDF) за 14 січня 2013.
- Alexander Statiev. The Soviet counterinsurgency in the western borderlands. Cambridge University Press, 2010. p.77
- . p. 123.
- . p. 621.
- . p. 622.
- . p. 623.
- Petersen, Roger Dale (2001). Resistance and rebellion: lessons from Eastern Europe. Cambridge University Press. с. 206. ISBN .
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () - Strods, Heinrihs; Kott, Matthew (2002). . Journal of Baltic Studies. 33 (1): 1—36. doi:10.1080/01629770100000191. S2CID 143180209. Архів оригіналу за 29 травня 2020. Процитовано 25 березня 2008. . Journal of Baltic Studies. 33 (2): 241. 2002. doi:10.1080/01629770200000071. S2CID 216140280. Архів оригіналу за 29 березня 2020. Процитовано 25 березня 2008.
- International Commission For the Evaluation of the Crimes of the Nazi and Soviet Occupation Regimes in Lithuania, Deportations of the Population in 1944—1953 [ 2013-06-01 у Wayback Machine.], paragraph 14
- . p. 129.
- . p. 131.
- . p. 132.
- . p. 130.
- Motyl, Alexander J. (2000). . Elsevier. с. 494—495. ISBN . Архів оригіналу за 3 липня 2021. Процитовано 15 березня 2021.
- . p. 139.
- . p. 147.
- . p. 149.
- . p. 150.
- . p. 151.
- . p. 154.
- . The New York Times. 25 грудня 1989. Архів оригіналу за 4 травня 2021. Процитовано 15 березня 2021.
- . p. 158.
- . p. 160.
- . p. 162.
- . p. 164.
- . p. 187.
- Nohlen, Dieter; Stöver, Philip (2010). Elections in Europe: A data handbook. с. 567. ISBN .
- . p. 189.
- Holoboff, Elaine M.; Bruce Parrott (1995). Reversing Soviet Military Occupation. National Security in the Baltic States. M.E. Sharpe. с. 112. ISBN .
- Simonsen, S. Compatriot Games: Explaining the 'Diaspora Linkage' in Russia's Military Withdrawal from the Baltic States. EUROPE-ASIA STUDIES, Vol. 53, No. 5. 2001
- Holoboff, p 113
- Holoboff, p 114
- . p. 191.
- President of the Republic in Paldiski on 26 September 1995 [ 9 березня 2021 у Wayback Machine.] , the president of Estonia (1992—2001). 26 September 1995.
- LAST RUSSIAN MILITARY SITE RETURNED TO ESTONIA. [ 3 березня 2016 у Wayback Machine.] The Jamestown Foundation. 27 September 1995.
- Latvia takes over the territory of the Skrunda Radar Station [ 29 лютого 2012 у Wayback Machine.] Embassy of the Republic of Latvia in Copenhagen, 31 October 1999. Accessed 22 July 2013.
- Estonia, Latvia, Lithuania [ 15 травня 2021 у Wayback Machine.] Lonely Planet. January 5, 2009. Retrieved June 3, 2013.
- The Countries of the Former Soviet Union at the Turn of the Twenty-First Century [ 15 травня 2021 у Wayback Machine.] Ian Jeffries. 2004. Retrieved July 21, 2013.
- Pettai, Vello (2015). . Cambridge University Press. с. 55. ISBN . Архів оригіналу за 15 травня 2021. Процитовано 15 березня 2021.
- van Elsuwege, Peter. . European Centre for Minority Issues. с. 54. Архів оригіналу за 24 травня 2013. Процитовано 15 березня 2021.
- (PDF). UN . 23 вересня 2010. Архів оригіналу (PDF) за 29 березня 2018. Процитовано 10 лютого 2011.
- Yaël, Ronen (2010). . У Crawford, James (ред.). British Year Book of International Law 2008. Vaughan Lowe. Oxford University Press. с. 194—265. ISBN . Архів оригіналу за 15 травня 2021. Процитовано 15 березня 2021.
- . Архів оригіналу за 25 лютого 2021. Процитовано 15 березня 2021.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title () - Van Elsuwgege, p378
- D. Zalimas, Legal and Political Issues on the Continuity of the Republic of Lithuania, 1999, 4 Lithuanian Foreign Policy Review 111–12.
- Torbakov, I. Russia and its neighbors > Warring histories and historical responsibility. FIIA COMMENT. Finnish Institute of International Affairs. 2010.
- Gennady Charodeyev, Russia Rejects Latvia's Territorial Claim, Izvestia, (CDPSP, Vol XLIV, No 12.), 20 March 1992, p.3
- . p. 60.
- . p. 62.
- Велика радянська енциклопедія
- (1948). . Moscow: Foreign Languages Publishing House: 50. 272848.
- (1948). . Moscow: Foreign Languages Publishing House: 52. 272848.
- The Forty-Third Session of the UN Sub-Commission [ 2015-10-19 у Wayback Machine.] at Google Scholar
- cf. e.g. Boris Sokolov's article offering an overview Эстония и Прибалтика в составе СССР (1940—1991) в российской историографии [ 2018-10-17 у Wayback Machine.] (Estonia and the Baltic countries in the USSR (1940—1991) in Russian historiography). Accessed 30 January 2011.
- According to Sīpols, „in mid-July 1940 elections took place […]. In that way, Latvia, Lithuania and Estonia, that had been grabbed away from Russia as a result of foreign military intervention, joined her again, by the will of those peoples.“ – Сиполс В. Тайны дипломатические. Канун Великой Отечественной 1939—1941. Москва 1997. c. 242.
- Новейшая история Отечества. XX век. Учебник для студентов вузов: в 2 т. /Под редакцией А. Ф. Киселева, Э. М. Щагина. М., 1998. c.111
- С. В. Черниченко «Об „оккупации“ Прибалтики и нарушении прав русскоязычного населения» – «Международная жизнь» (август 2004 года) – . Архів оригіналу за 27 серпня 2009. Процитовано 27 травня 2009.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title () - Олег Платонов. История русского народа в XX веке. Том 2. Available at http://lib.ru/PLATONOWO/russ3.txt [ 21 лютого 2020 у Wayback Machine.]
- , Soviet foreign policy during the Cold War, The Baltic factor, pp. 56-73.
- as described in Resolution 1455 (2005), Honouring of obligations and commitments by the Russian Federation [ 2009-04-01 у Wayback Machine.], at the CoE Parliamentary site, retrieved December 6, 2009
- OPINION No. 193 (1996) on Russia's request for membership of the Council of Europe [ 2011-05-07 у Wayback Machine.], at the CoE Parliamentary site, retrieved December 6, 2009
- . 5 травня 2005. Архів оригіналу за 20 червня 2017. Процитовано 27 червня 2020 — через news.bbc.co.uk.
- . 7 травня 2005. Архів оригіналу за 12 грудня 2016. Процитовано 15 березня 2021 — через news.bbc.co.uk.
- The term «occupation» inapplicable [ 2007-09-29 у Wayback Machine.] , May 2005.
- Mendeloff, David (2002). . У Kenneth, Christie (ред.). Historical injustice and democratic transition in eastern Asia and northern Europe: ghosts at the table of democracy. . с. 79—118. ISBN . Архів оригіналу за 10 лютого 2023. Процитовано 15 березня 2021.
- http://web.ku.edu/~eceurope/communistnationssince1917/ch2.html [ 1 грудня 2010 у Wayback Machine.] at University of Kansas, retrieved January 23, 2008
- Prof. Dr. G. von Rauch «Die Baltischen Staaten und Sowjetrussland 1919—1939», Europa Archiv No. 17 (1954), p. 6865.
Історія Латвії |
![]() Доісторична Латвія Середньовіччя Новий час Новітній час Сучасність |
Посилання
- Дар'я Брянцева, Марина Борисова. Німецька історикиня про радянську анексію країн Балтії // Deutsche Welle. — 18.06.2020
- Аніта Вінкельмаєр, Віталій Кропман. Президенти Балтії засудили тоталітарний радянський режим // Deutsche Welle. — 07.05.2020
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Radyanska okupa ciya balti jskih krayi n vijskova okupaciya u chervni 1940 roku troh krayin Baltiyi Estoniyi Latviyi ta Litvi Chervonoyu armiyeyu vidpovidno do tayemnogo protokolu do Paktu Molotova Ribbentropa pidpisanogo Radyanskim Soyuzom z nacistskoyu Nimechchinoyu Okupovani krayini buli priyednani do Radyanskogo Soyuzu yak skladovi respubliki u serpni 1940 roku Bilshist zahidnih derzhav nikoli ne viznavali yih vklyuchennya do SRSR Okupaciya baltijskih krayin Krayina Estoniya Latviya i Litva Misce roztashuvannyaBaltijski krayini PoperednikEstonska Respublika Latvijska Respublika i Litva Planovanij ta realnij rozpodil Shidnoyi Yevropi za planom paktu Molotova Ribbentropa Sami krayini Baltiyi SShAta yihni sudi Yevropejskij Parlament Yevropejskij sud z prav lyudini ta Rada OON z prav lyudini zayavili sho ci tri krayini zaznali vtorgnennya buli okupovani ta nezakonno vklyucheni do skladu Radyanskogo Soyuzu vidpovidno do polozhen Paktu Molotova Ribbentropa 1939 roku Potim bula okupaciya nacistskoyu Nimechchinoyu vid 1941 do 1944 roku a potim znovu okupaciya Radyanskim Soyuzom vid 1944 do 1991 roku Cya politika neviznannya porodila princip pravovoyi bezperervnosti krayin Baltiyi yakij stverdzhuye sho de yure abo yak pravo krayini Baltiyi zalishalisya nezalezhnimi derzhavami pid nezakonnoyu okupaciyeyu protyagom vsogo periodu z 1940 po 1991 rik U svoyij pereocinci radyanskoyi istoriyi yaka rozpochalasya 1989 roku pid chas t zv Perebudovi Z yizd narodnih deputativ SRSR zasudiv tayemnij protokol 1939 roku mizh Nimechchinoyu ta neyu Odnak kerivnictvo KPRS ta SRSR nikoli oficijno ne viznavalo svoyu prisutnist u Pribaltici yak okupaciyu abo sho ci derzhavi buli aneksovani i rozglyadalo Estonsku Latvijsku ta Litovsku RSR yak skladovi SRSR Z inshogo boku RRFSR viznala 1991 roku podiyi 1940 roku aneksiyeyu Istorichno revizionistska rosijska istoriografiya ta shkilni pidruchniki prodovzhuyut stverdzhuvati sho krayini Baltiyi dobrovilno priyednalisya do Radyanskogo Soyuzu pislya togo yak usi yihni narodi proveli socialistichni revolyuciyi nezalezhni vid radyanskogo vplivu Postradyanskij uryad Rosijskoyi Federaciyi ta jogo derzhavni chinovniki napolyagayut na tomu sho vklyuchennya krayin Baltiyi vidpovidalo mizhnarodnomu pravu i otrimalo de yure viznannya ugodami ukladenimi na lyutnevij 1945 roku u Yalti ta lipnevo serpnevij u Potsdami konferenciyah ta Gelsinskimi ugodami 1975 roku sho progoloshuvali nedotorkanist nayavnih kordoniv Odnak Rosiya pogodilasya z vimogoyu Yevropi dopomogti osobam deportovanim z okupovanih krayin Baltiyi pislya vstupu do Radi Yevropi v 1996 r Krim togo koli RRFSR pidpisala okremij dogovir z Litvoyu 1991 roku vona viznala aneksiyu 1940 roku yak porushennya litovskogo suverenitetu ta viznala faktichnu spadkoyemnist litovskoyi derzhavi Bilshist zahidnih uryadiv stverdzhuvali sho baltijskij suverenitet ne buv zakonno zaminenij i takim chinom prodovzhuvali viznavati baltijski derzhavi suverennimi politichnimi utvorennyami predstavlenimi delegaciyami priznachenimi pribaltijskimi derzhavami do 1940 roku yaki funkcionuvali u Vashingtoni ta deinde Baltijski krayini vidnovili faktichnu nezalezhnist 1991 roku pid chas rozpadu Radyanskogo Soyuzu Rosiya pochala vivoditi svoyi vijska z krayin Baltiyi pochinayuchi z Litvi v serpni 1993 roku Povnij vivid vijsk Rosijskoyi Federaciyi zakinchivsya u serpni 1994 roku Rosiya oficijno pripinila svoyu vijskovu prisutnist u krayinah Baltiyi v serpni 1998 roku vivivshi z ekspluataciyi radar Skrunda 1 stanciya v Latviyi Demontovani ustanovki buli repatrijovani do Rosiyi a teritoriya povernuta pid kontrol Latviyi Ostannij rosijskij soldat zalishiv zemlyu Baltiyi u zhovtni 1999 roku PeredumoviDokladnishe Peredumovi okupaciyi krayin Baltiyi Rano vranci 24 serpnya 1939 r Radyanskij Soyuz ta Nimechchina pidpisali desyatirichnij pakt pro nenapad yakij nazivavsya paktom Molotova Ribbentropa Pakt mistiv sekretnij protokol za yakim derzhavi Pivnichnoyi ta Shidnoyi Yevropi buli rozdileni na nimecku ta radyansku sferi vplivu Na pivnochi do radyanskoyi sferi buli vidneseni Finlyandiya Estoniya ta Latviya Polsha mala buti rozdilena na vipadok yiyi politichnoyi perebudovi rajoni na shid vid richok Narev Visla ta San sho jshli do Radyanskogo Soyuzu todi yak Nimechchina okupuvala zahid Litva susidnya zi Shidnoyu Prussiyeyu perebuvala b u nimeckij sferi vplivu hocha drugij sekretnij protokol pogodzhenij u veresni 1939 r Peredav bilshu chastinu litovskoyi teritoriyi Radyanskomu Soyuzu Zgidno z cim sekretnim protokolom Litva poverne sobi svoyu istorichnu stolicyu Vilnyus ranishe pidporyadkovanu Polshi v mizhvoyennij period Pislya zakinchennya vtorgnennya SRSR do Polshi 6 zhovtnya Radi chinili tisk na Finlyandiyu ta krayini Baltiyi dlya ukladennya dogovoriv pro vzayemodopomogu Radi postavili pid sumniv nejtralitet Estoniyi pislya vtechi internovanogo polskogo pidvodnogo chovna 18 veresnya Za tizhden 24 veresnya ministru zakordonnih sprav Estoniyi bulo postavleno ultimatum u Moskvi Radi vimagali ukladennya dogovoru pro vzayemodopomogu shodo stvorennya vijskovih baz v Estoniyi Takim chinom estonciv zmusili prijnyati vijskovo morski povitryani ta armijski bazi na dvoh estonskih ostrovah i v portu Paldiski Vidpovidna ugoda bula pidpisana 28 veresnya 1939 r Latviya pidpisala 5 zhovtnya 1939 r a nezabarom Litva 10 zhovtnya 1939 r Ugodi dozvolyali Radyanskomu Soyuzu stvoryuvati vijskovi bazi na teritoriyi krayin Baltiyi na chas yevropejskoyi vijni ta z zhovtnya 1939 roku rozmistiti v Estoniyi 25 000 radyanskih soldat v Latviyi 30 000 a v Litvi 20 000 Radyanska okupaciya ta aneksiya 1940 1941 Dokladnishe Radyanska okupaciya baltijskih krayin 1940 Soldati Chervonoyi Armiyi vstupayut na teritoriyu Litvi pid chas pershoyi radyanskoyi okupaciyi Litvi v 1940 roci U travni 1940 r Radi zvernulisya do ideyi pryamogo vijskovogo vtruchannya ale vse zh mali namir keruvati za dopomogoyu marionetkovih rezhimiv Yih zrazkom stala Finlyandska Demokratichna Respublika marionetkovij rezhim vstanovlenij Radami v pershij den Zimovoyi vijni Radi organizuvali pres kampaniyu proti nibito pro soyuznih simpatij uryadiv krayin Baltiyi U travni 1940 roku nimci vtorglisya u Franciyu yaka bula zahoplena i okupovana za misyac Naprikinci travnya na pochatku chervnya 1940 r krayini Baltiyi buli zvinuvacheni u vijskovij spivpraci proti Radyanskogo Soyuzu shlyahom provedennya narad minuloyi zimi 43 15 chervnya 1940 r uryad Litvi buv vimaganij abi pogoditis na radyanskij ultimatum i dozvoliti vvedennya neviznachenoyi kilkosti radyanskih vijsk Prezident Antanas Smetona zaproponuvav zbrojnij opir Radam ale uryad vidmoviv zaproponuvavshi vlasnogo kandidata na choli rezhimu Odnak Radi vidmovilisya vid ciyeyi propoziciyi i nadislali Volodimira Dekanozova yakij keruvav spravami poki Chervona Armiya okupuvala derzhavu Shemi radyanskoyi vijskovoyi blokadi ta vtorgnennya v Estoniyu v 1940 r Rosijskij derzhavnij morskij arhiv 16 chervnya 1940 r Latviya ta Estoniya takozh otrimali ultimatumi Nezabarom pislya cogo Chervona Armiya okupuvala i ci dva zalishki Baltiyi Radi napravili Andriya Vishinskogo dlya naglyadu za poglinannyam Latviyi a Andriya Zhdanova za poglinannyam Estoniyi 18 ta 21 chervnya 1940 r v kozhnij baltijskij krayini buli sformovani novi uryadi narodnogo frontu do skladu yakih vhodili komunisti ta poputniki Pid radyanskim naglyadom novi uryadi vlashtovuvali falsifikovani vibori dlya novih narodnih zboriv Viborcyam buv predstavlenij yedinij spisok de zhodnim opozicijnim ruham ne bulo dozvoleno podavati dokumenti ta vimoga otrimati neobhidnu yavku do 99 6 golosiv Za misyac vidbulisya zasidannya novih asamblej yedinim predmetom rozglyadu yakih buli rezolyuciyi shodo priyednannya Radyanskogo Soyuzu U kozhnomu vipadku rezolyuciyi prijmayutsya shlyahom akklamaciyi Verhovna Rada Radyanskogo Soyuzu nalezhnim chinom prijnyala zapiti v serpni tim samim davshi pravovu sankciyu poglinannyu Litva bula vklyuchena do skladu Radyanskogo Soyuzu 3 serpnya Latviya 5 serpnya a Estoniya 6 serpnya 1940 roku Zmisheni prezidenti Estoniyi Kostyantin Pyats ta Latviyi Karlis Ulmanis buli uv yazneni ta deportovani do SRSR i pomerli piznishe v Tverska oblast ta Serednya Aziya vidpovidno U chervni 1941 roku novi radyanski uryadi proveli masovi deportaciyi vorogiv narodu Za pidrahunkami lishe Estoniya vtratila 60 000 gromadyan 48 Otzhe bagato pribaltiv spochatku vitali nimciv yak vizvoliteliv koli voni vtorglisya cherez tizhden Radyanskij Soyuz negajno pochav zvoditi prikordonni ukriplennya vzdovzh svogo neshodavno pridbanogo zahidnogo kordonu tak zvanoyi liniyi Molotova Nimecka okupaciya 1941 1944 Dokladnishe Z pochatkom 22 chervnya 1941 roku Nimecko radyanskoyi vijni Nimechchina za kilka tizhniv okupuvala pribaltijski teritoriyi U lipni 1941 roku Tretij Rajh vklyuchiv teritoriyu Baltiyi do Rajhskomisariatu Ostland U rezultati nastupu Chervonoyi armiyi na Baltiyu 1944 r Radyanskij Soyuz vidvoyuvav bilshist krayin Baltiyi i zatrimav reshtu nimeckih vijsk u Kurlyandiyi do yih oficijnoyi kapitulyaciyi v travni 1945 r Radyanska aneksijna okupaciya nim Annexionsbesetzung abo okupaciya sui generis krayin Baltiyi trivav do serpnya 1991 r koli tri krayini vidnovili svoyu nezalezhnist Provinciya Ostland i Golokost Div takozh ta Golokost u Litvi Ajnzackomanda provodit stratu v Litvi 22 chervnya 1941 roku nimci vtorglisya do Radyanskogo Soyuzu Baltijski derzhavi neshodavno radyanizovani pogrozami siloyu ta shahrajstvom zagalom vitali nimecki zbrojni sili koli ti peretinali kordon U Litvi spalahnulo povstannya i bulo stvoreno nezalezhnij timchasovij uryad Koli nimecki armiyi nablizhalisya do Rigi ta Tallinna robilisya sprobi vidnoviti nacionalni uryadi Bula nadiya sho nimci vidnovlyat nezalezhnist Baltiyi Taki politichni nadiyi nezabarom viparuvalis i baltijske spivrobitnictvo stalo mensh vidvertim abo zovsim pripinilosya Nimci mali na meti priyednati baltijski teritoriyi do Tretogo rejhu de mali buti asimilovani vidpovidni elementi ta znisheno nepridatni elementi Na praktici realizaciya okupacijnoyi politiki bula skladnishoyu dlya administrativnoyi zruchnosti krayini Baltiyi razom z Bilorusyu buli vklyucheni do skladu Rejhskomisariatu Ostland Oblastyu praviv Ginrih Loze yakij buv oderzhimij byurokratichnimi pravilami Baltijskij rajon buv yedinim shidnim regionom yakij mav stati povnocinnoyu provinciyeyu Tretogo Rejhu Nacistski rasovi ustanovki do baltijskogo narodu riznilisya mizh nacistskoyu vladoyu Na praktici rasova politika bula spryamovana ne proti bilshosti baltiv a skorishe proti yevreyiv Velika kilkist yevreyiv prozhivala u velikih mistah zokrema u Vilnyusi Kaunasi ta Rizi Nimecki mobilni pidrozdili ubili sotni tisyach yevreyiv Ajnzacgrupa A pripisana do rajonu Baltiyi bula najefektivnishoyu z chotiroh odinic Nimecka politika zmusila yevreyiv u getto 1943 roku Genrih Gimmler nakazav svoyim silam likviduvati getto i perevesti vizhilih do konctaboriv Deyaki latishi ta prizovniki Litvi aktivno spivpracyuvali u vbivstvah yevreyiv i nacistam vdalosya provokuvati pogromi na miscyah osoblivo v Litvi Ale blizko 75 vidsotkiv estonskih ta lishe 10 vidsotkiv latvijskih ta litovskih yevreyiv perezhili vijnu Odnak dlya bilshosti zhiteliv Baltiyi nimecke pravlinnya bulo mensh zhorstkim nizh bulo radyanske i bulo mensh zhorstokim nizh nimecki okupaciyi v inshih regionah Shidnoyi Yevropi Miscevi marionetkovi rezhimi vikonuvali administrativni zavdannya i shkolam bulo dozvoleno funkcionuvati Odnak bilshosti lyudej bulo vidmovleno u pravi voloditi zemleyu chi biznesom Gromadyani Baltiyi v skladi radyanskih vijsk Zhertvi radyanskogo NKVD u Tartu Estoniya 1941 Radyanska administraciya primusovo vklyuchila baltijski nacionalni armiyi na hvili okupaciyi v 1940 roci Bilshist starshih oficeriv buli zaareshtovani i bagato z nih vbito Pid chas vtorgnennya Nimechchini Radi proveli primusovu zagalnu mobilizaciyu yaka vidbulasya z porushennyam mizhnarodnogo prava Vidpovidno do Zhenevskih konvencij cej akt nasilstva rozglyadayetsya yak tyazhke porushennya ta vijskovij zlochin oskilki do mobilizovanih cholovikiv z samogo pochatku stavilisya yak do areshtovanih U porivnyanni iz zagalnoyu mobilizaciyeyu progoloshenoyu v Radyanskomu Soyuzi u Pribaltici vikovij diapazon buv zbilshenij na 9 rokiv takozh buli vzyati vsi oficeri zapasu Metoyu bulo vislati vsih cholovikiv zdatnih do bojovih dij do Rosiyi de yih vidpravili do taboriv dlya zasudzhenih Majzhe polovina z nih zaginula cherez umovi transportuvannya rabsku pracyu golod hvorobi ta represivni zahodi NKVS Krim togo pid komanduvannyam NKVS formuvalis bataljoni znishennya Otzhe gromadyani Baltiyi voyuvali yak u ryadah nimeckoyi tak i radyanskoyi armiyi Tam diyala 201 a latvijska strilecka diviziya 308 ta strilecka diviziya Latviyi bula nagorodzhena ordenom Chervonogo Prapora pislya vignannya nimciv z Rigi voseni 1944 roku Za ocinkami 60 000 litovciv buli prizvani do Chervonoyi Armiyi Protyagom 1940 roku na bazi rozformovanoyi litovskoyi armiyi radyanska vlada organizuvala 29 j teritorialnij strileckij korpus Znizhennya yakosti zhittya ta umov sluzhbi silna indoktrinaciya komunistichnoyi ideologiyi sprichinili nevdovolennya neshodavno radyanizovanih vijskovih chastin Radyanska vlada vidpovila represiyami proti litovskih oficeriv 29 go korpusu zaareshtuvavshi ponad 100 oficeriv i soldativ a zgodom strativshi blizko 20 voseni 1940 roku Na toj chas nibito blizko 3200 oficeriv i soldativ 29 go korpusu vvazhalisya politichno nenadijnimi Cherez visoku naprugu ta nevdovolennya soldativ 26 j kavalerijskij polk buv rozformovanij Pid chas deportaciyi chervnya 1941 roku ponad 320 oficeriv ta soldativ 29 go korpusu bulo zaareshtovano ta deportovano do konctaboriv abo stracheno 29 j korpus zaznav krahu vnaslidok vtorgnennya Nimechchini v Radyanskij Soyuz 25 26 chervnya v jogo 184 j strileckij diviziyi rozgorilosya povstannya Insha diviziya 29 go korpusu 179 ta strilecka diviziya vtratila bilshist svoyih soldativ pid chas vidstupu vid nimciv perevazhno cherez dezertirstvo svoyih soldativ Do serpnya 1941 r do rajonu Pskova dosyaglo menshe 1500 soldativ iz pochatkovoyu chiselnistyu blizko 12 tis Do drugoyi polovini 1942 r bilshist litovciv sho zalishilisya v radyanskih lavah a takozh choloviki bizhenci z Litvi buli organizovani v 16 u strilecku Diviziyu pid chas yiyi drugogo formuvannya 16 ta strilecka diviziya popri oficijnu nazvu litovska i perevazhno pid komanduvannyam oficeriv litovskogo pohodzhennya vklyuchayuchi Adolfasa Urbshasa kolishnogo nachalnika shtabu litovskoyi armiyi bula etnichno duzhe zmishanoyu do 1 4 yiyi osobovogo skladu skladali yevreyi ta takim chinom ye najbilshim yevrejskim formuvannyam radyanskoyi armiyi Populyarnij zhart tih rokiv govoriv sho 16 tu diviziyu nazivayut litovskoyu oskilki v yiyi ryadah ye 16 litovciv 7 tisyachnij 22 j Estonskij teritorialnij strileckij korpus buv silno pobitij v boyah bilya Porhova pid chas vtorgnennya Nimechchini vlitku 1941 roku oskilki bilya 2000 bijciv bulo vbito abo poraneno v rezultati a bilya 4500 zdalisya 25 000 30 000 vijskovosluzhbovciv 8 go estonskogo strileckogo korpusu vtratili 3 4 vijska v bitvi za Veliki Luki vzimku 1942 43 Voni brali uchast u zahoplenni Tallinna u veresni 1944 r Blizko 20 000 litovciv 25 000 estonciv ta 5000 latishiv zaginuli v lavah Chervonoyi Armiyi ta trudovih bataljoniv Gromadyani Baltiyi u skladi nimeckih vijsk Latvijskij legion SS Legion projshov paradom cherez Rigu pered vvedennyam na Shidnij front Gruden 1943 roku Nacistska administraciya takozh prizvala do skladu nimeckih armij gromadyan Baltiyi Sili teritorialnoyi oboroni Litvi do skladu yakih vhodili dobrovolci buli sformovani v 1944 roci Rozmir OOT syagnuv blizko 10 000 cholovik Jogo metoyu bula borotba z nablizhayetsya Chervonoyu Armiyeyu zabezpechennya bezpeki ta provedennya antipartizanskih operacij na teritoriyi na yaku pretenduvali litovci Pislya korotkih zaruchin proti radyanskih ta polskih partizaniv Armiya Krajova sili rozformuvalis yiyi kerivniki buli zaareshtovani ta vidpravleni do nacistskih konctaboriv a bagato hto z yiyi chleniv buli stracheni nacistami Latvijskij legion stvorenij u 1943 roci skladavsya z dvoh prizovnih viddiliv Vaffen SS 1 lipnya 1944 r U Latvijskomu legioni bulo 87 550 cholovik She 23 000 latishiv sluzhili dopomizhnimi vermahtu Sered inshih bitv voni brali uchast u boyah v oblozi Leningrada v Kurlyandskij kisheni u zahisti Pomorskoyi stini u richci Velika za pagorb 93 4 ta v oboroni Berlina 20 ya diviziya Vaffen Grenadir SS 1 a Estoniya bula sformovana v sichni 1944 roku za prizovom Voni skladalisya z 38 000 cholovik i voni brali uchast u bitvi pri Narvi bitvi pri Tannenberzkij liniyi bitvi pri Tartu i operaciyi Aster Sprobi vidnoviti nezalezhnist ta nastup radyanskih vijsk 1944 roku Litovski povstanci keruyut zaareshtovanim komisarom Chervonoyi armiyi v Kaunasi Dokladnishe Radyanska okupaciya baltijskih krayin 1944 Pid chas okupaciyi bulo kilka sprob vidnoviti nezalezhnist 22 chervnya 1941 r Litovci skinuli radyansku vladu za dva dni do pributtya vermahtu do Kaunasa de nimci dozvolili Timchasovomu uryadu diyati bilshe misyacya Latvijska Centralna rada bula stvorena yak pidpilna organizaciya v 1943 r Ale bula znishena gestapo v 1945 r V Estoniyi v 1941 r Yuri Uluots zaproponuvav vidnoviti nezalezhnist piznishe do 1944 roku vin stav klyuchovoyu figuroyu v sekretnomu Nacionalnomu komiteti U veresni 1944 roku Uluots nenadovgo stav vikonuvachem obov yazkiv prezidenta nezalezhnoyi Estoniyi Na vidminu vid francuziv ta polyakiv krayini Baltiyi ne mali uryadiv u vignanni roztashovanih na Zahodi Otzhe Velika Britaniya ta SShA ne mali zhodnogo interesu do baltijskih sprav todi yak vijna proti Nimechchini zalishalasya nevirishenoyu Vidkrittya Katinskoyi rizanini v 1943 r Ta bezdushna povedinka shodo Varshavskogo povstannya v 1944 r Kinuli tin na stosunki tim ne menshe usi troye peremozhciv vse she viyavlyali solidarnist na Yaltinskij konferenciyi v 1945 roci Do 1 bereznya 1944 roku obloga Leningrada zakinchilasya i radyanski vijska znahodilis na kordoni z Estoniyeyu Radi rozpochali Baltijskij nastup podvijnu vijskovo politichnu operaciyu z rozgromu nimeckih vijsk 14 veresnya 16 veresnya Verhovne komanduvannya nimeckoyi armiyi vidalo plan zgidno z yakim estonski vijska zabezpechuvatimut vivedennya nimciv Nezabarom Radi dosyagli stolici Estoniyi Tallinna de pershoyu misiyeyu NKVS bulo zupiniti tih hto vtik vid derzhavi odnak bagatom bizhencyam vdalosya vtekti na Zahid Takozh NKVS nacileno na chleniv Nacionalnogo komitetu Estonskoyi Respubliki Nimecki ta latvijski vijska zalishalisya v pastci Kurlyandiyi do kincya vijni kapitulyuyuchi 10 travnya 1945 roku Druga radyanska okupaciya 1944 1991 Dokladnishe Pribaltijski derzhavi za radyanskoyi vladi 1944 1991 ta Radyanska okupaciya Latviyi 1944 Opir ta deportaciyi Plan deportaciyi civilnogo naselennya v Litvi pid chas Operaciya Pribij stvorenoyi radyanskim MDB Pislya povtornoyi okupaciyi baltijskih derzhav Radi realizuvali programu radyanizaciyi yaka bula dosyagnuta za dopomogoyu shirokomasshtabnoyi industrializaciyi a ne vidvertimi napadami na kulturu religiyu abo svobodu virazhennya poglyadiv Radi provodili masovi deportaciyi shob usunuti bud yakij opir kolektivizaciyi abo pidtrimci partizan Pribaltijski partizani taki yak Lisovi brati prodovzhuvali chiniti opir radyanskij vladi shlyahom zbrojnoyi borotbi protyagom ryadu rokiv Radyanci ranishe provodili masovi deportaciyi v 1940 1941 rr ale deportaciyi mizh 1944 ta 1952 rr buli she bilshimi Lishe v berezni 1949 roku visha radyanska vlada organizuvala masovu deportaciyu 90 000 gromadyan Baltiyi Zagalna kilkist deportovanih u 1944 55 rokah ocinyuyetsya u ponad pivmiljona 124 000 v Estoniyi 136 000 u Latviyi ta 245 000 u Litvi Za ocinkami kilkist zagiblih sered deportovanih litovciv mizh 1945 i 1958 rokami stanovila 20 000 u tomu chisli 5000 ditej Deportovanim bulo dozvoleno povernutisya pislya tayemnoyi promovi Mikiti Hrushova v 1956 r de bulo zasudzheno nadmirnosti stalinizmu prote bagato hto ne perezhiv rokiv vignannya do Sibiru Pislya vijni Radi okreslili novi kordoni dlya pribaltijskih respublik Litva otrimala rajoni Vilnyusa ta Klajpedi todi yak Rosijska RFSR priyednala teritoriyu do shidnih chastin Estoniyi 5 dovoyennoyi teritoriyi ta Latviyi 2 Industrializaciya ta immigraciya Radi zdijsnili veliki kapitalni vkladennya v energetichni resursi ta virobnictvo promislovoyi ta silskogospodarskoyi produkciyi Metoyu bulo integruvannya baltijskih ekonomik u bilshu radyansku ekonomichnu sferu U vsih troh respublikah bula rozvinena obrobna promislovist vnaslidok chogo utvorilis odni z najkrashih promislovih kompleksiv u galuzi elektroniki ta tekstilnogo virobnictva Silska ekonomika strazhdala vid braku investicij ta kolektivizaciyi Miski rajoni Baltiyi buli poshkodzheni pid chas vijni i dlya vidnovlennya vtrat zhitla znadobilosya desyat rokiv Novi sporudi chasto buli neyakisnimi i etnichni rosijski immigranti nadavali perevagu zhitlu Estoniya ta Latviya otrimali masshtabnu immigraciyu promislovih robitnikiv z inshih chastin Radyanskogo Soyuzu sho kardinalno zminilo demografichni pokazniki Litva takozh otrimala immigraciyu ale v menshih masshtabah Antanas Snyechkus lider Komunistichnoyi partiyi Litvi z 1940 po 1974 rik Do vijni etnichni estonci skladali 88 vidsotkiv ale v 1970 roci cej pokaznik vpav do 60 vidsotkiv Etnichni latishi stanovili 75 vidsotkiv ale v 1970 roci cej pokaznik znizivsya na 57 vidsotkiv a v 1989 roci do 50 7 vidsotka Na vidminu vid cogo u Litvi padinnya stanovilo lishe 4 vidsotki Baltijski komunisti pidtrimuvali ta brali uchast u Zhovtnevij revolyuciyi 1917 roku v Rosiyi Odnak bagato z nih zaginuli pid chas Velikoyi chistki v 1930 h rokah Novi rezhimi 1944 r Buli vstanovleni perevazhno korinnimi komunistami yaki voyuvali v Chervonij Armiyi Odnak Radi takozh importuvali etnichnih rosiyan na politichni administrativni ta kerivni posadi Vidnovlennya nezalezhnosti Litovci yaki vistupayut za nezalezhnist demonstraciya v Shyaulyayi sichen 1990 roku Period zastoyu prinis krizu radyanskoyi sistemi Novij radyanskij lider Mihajlo Gorbachov prijshov do vladi v 1985 roci i vidpoviv golosnistyu ta perebudovoyu Voni buli sprobami reformuvati radyansku sistemu zgori shob uniknuti revolyuciyi znizu Reformi sprichinili vidrodzhennya nacionalizmu v baltijskih respublikah Pershimi velikimi demonstraciyami proti navkolishnogo seredovisha buli Riga v listopadi 1986 roku ta nastupna vesna v Tallinni Neveliki uspishni akciyi protestu zaohochuvali klyuchovih osib i do kincya 1988 r Reformatorske krilo zajnyalo virishalni poziciyi v pribaltijskih respublikah U toj zhe chas koaliciyi reformistiv ta populistskih sil ob yednalisya pid Narodni fronti Verhovna Rada Estonskoyi Radyanskoyi Socialistichnoyi Respubliki znovu zrobila estonsku movu derzhavnoyu movoyu u sichni 1989 r I nezabarom podibnij zakon buv prijnyatij u Latviyi ta Litvi Respubliki Baltiyi zayavili pro svoyu metu shodo suverenitetu Estoniya v listopadi 1988 r Litva v travni 1989 r Ta Latviya v lipni 1989 r Baltijskij shlyah sho vidbuvsya 23 serpnya 1989 r Stav najbilshim proyavom protidiyi radyanskij vladi U grudni 1989 r Z yizd narodnih deputativ Radyanskogo Soyuzu zasudiv pakt Molotova Ribbentropa ta jogo sekretnij protokol yak yuridichno deficitnij ta nedijsnij 11 bereznya 1990 r Verhovna Rada Litvi progolosila nezalezhnist Litvi Kandidati za nezalezhnist otrimali perevazhnu bilshist na viborah do Verhovnoyi Radi sho vidbulisya na pochatku cogo roku 30 bereznya 1990 r Verhovna Rada Estoniyi ogolosila Radyanskij Soyuz okupacijnoyu derzhavoyu ta ogolosila pro pochatok perehidnogo periodu do nezalezhnosti 4 travnya 1990 r Verhovna Rada Latviyi zrobila podibnu zayavu Radyanskij Soyuz negajno zasudiv usi tri deklaraciyi yak nezakonni skazavshi sho voni povinni projti proces vidokremlennya zaznachenij u radyanskij Konstituciyi 1977 roku Odnak krayini Baltiyi stverdzhuvali sho ves proces okupaciyi porushuye yak mizhnarodne pravo tak i yih vlasne zakonodavstvo Tomu stverdzhuvali voni voni prosto pidtverdzhuvali nezalezhnist yaka vse she isnuvala za mizhnarodnim pravom Bezzbrojnij gromadyanin Litvi yakij stoyav proti radyanskogo tanka pid chas Sichnevi podiyi u Vilnyusi Do seredini chervnya Radi rozpochali peregovori z pribaltijskimi respublikami Radi mali bilshij viklik v inshih miscyah oskilki Rosijska federalna respublika progolosila suverenitet u chervni Odnochasno pribaltijski respubliki takozh pochali peregovori bezposeredno z Rosijskoyu federativnoyu respublikoyu Pislya nevdalih peregovoriv Radi zrobili dramatichnu ale nevdalu sprobu vijti z gluhogo kuta i napravili vijskovi vijska v yakih zaginulo dvadcyat ta poraneno sotni mirnih zhiteliv sho stalo vidomim yak Vilnyuska rizanina ta Barikadi v Latviyi protyagom sichnya 1991 roku U serpni 1991 roku zhorstki chleni namagalisya vzyati pid kontrol Radyanskij Soyuz Cherez den pislya derzhavnogo perevorotu 21 serpnya estonci progolosili povnu nezalezhnist pislya togo yak 3 bereznya 1991 roku v Estoniyi vidbuvsya referendum pro nezalezhnist poryad z analogichnim referendumom u Latviyi togo zh misyacya Jogo shvalili 78 4 viborciv pri yavci 82 9 Nezalezhnist bula vidnovlena Verhovnoyu radoyu Estoniyi v nich na 20 serpnya Togo zh dnya parlament Latviyi zrobiv podibnu deklaraciyu Putch provalivsya ale krahu Radyanskogo Soyuzu stalo neminuchim Pislya krahu perevorotu 6 veresnya 1991 r Radyanskij uryad viznav nezalezhnist usih troh krayin Baltiyi Vivedennya rosijskih vijsk ta vivedennya z ekspluataciyi radariv Rosijska Federaciya vzyala na sebe vivedennya okupacijnoyi sili sho skladalasya z blizko 150 000 kolishnih radyanskih nini rosijskih vijsk dislokovanih u krayinah Baltiyi U 1992 roci tam vse she bulo 120 000 rosijskih vijskovosluzhbovciv a takozh velika kilkist vijskovih pensioneriv osoblivo v Estoniyi ta Latviyi U period peregovoriv Rosiya spodivalasya zberegti taki ob yekti yak vijskovo morska baza Liyepaya radiolokacijna stanciya Skrunda ta stanciya kosmichnogo sposterezhennya Ventspils v Latviyi ta baza pidvodnih chovniv Paldiski v Estoniyi a takozh tranzitni prava do Kaliningrada cherez Litvu Superechka vinikla koli Rosiya pogrozhuvala zberegti svoyi vijska tam de voni buli Zv yazok Moskvi z konkretnim zakonodavstvom sho garantuye gromadyanski prava etnichnih rosiyan rozglyadavsya yak neyavna zagroza na Zahodi v Generalnij Asambleyi OON ta liderami Baltiyi yaki rozglyadali ce yak rosijskij imperializm Litva pershoyu zavershila vivedennya rosijskih vijsk 31 serpnya 1993 roku chastkovo zavdyaki Kaliningradskomu pitannyu Podalshi ugodi pro vivedennya vijsk z Latviyi buli pidpisani 30 kvitnya 1994 roku a z Estoniyi 26 lipnya 1994 roku Prodovzhennya zv yazkiv z boku Rosiyi prizvelo do zagrozi Senatom SShA v seredini lipnya pripiniti vsyu dopomogu Rosiyi yaksho sili ne budut vivedeni do kincya serpnya Ostatochnij vihid buv zavershenij 31 serpnya 1994 roku Chastina rosijskih vijsk zalishalasya dislokovanoyu v Estoniyi v Paldiski poki rosijska vijskova baza ne bula demontovana a yaderni reaktori ne pripinili svoyu diyalnist 26 veresnya 1995 r Rosiya ekspluatuvala radiolokacijnu stanciyu Skrunda 1 do vivedennya yiyi z ekspluataciyi 31 serpnya 1998 roku Potim rosijskij uryad povinen buv demontuvati ta znyati radiolokacijne obladnannya cya robota bula zavershena do zhovtnya 1999 roku koli sajt bulo povernuto Latviyi Ostannij rosijskij soldat zalishiv region togo misyacya sho oznachalo simvolichne zakinchennya rosijskoyi vijskovoyi prisutnosti na baltijskij zemli Civilni vtratiPam yatnik litovskim zhertvam radyanskoyi okupaciyi na prospekti Gedimina u Vilnyusi 54 41 18 pn sh 25 16 14 sh d 54 688583 pn sh 25 270556 sh d 54 688583 25 270556 Oriyentovni lyudski vtrati nacistskoyi ta radyanskoyi okupacij predstavleni v tablici nizhche Period diya Estoniya Latviya Litva Naselennya 1 126 413 1934 1 905 000 1935 2 575 400 1938 Persha radyanska okupaciya Cherven 1941 r masova deportaciya 9 267 2 409 stracheno 15 424 9 400 pomerlo v dorozi 17 500 Zhertvi represij aresht torturi politichni procesi uv yaznennya abo inshi sankciyi 8000 21 000 12 900 Pozasudovi rozstrili 2 000 Nevidomo 3 000 Nacistska okupaciya Masovi vbivstva miscevih menshin 992 yevreyiv 300 romiv 70 000 yevreyiv 1 900 romiv 196 000 yevreyiv 4 000 romiv Vbivstvo yevreyiv zzovni 8 000 20 000 Not known Vbivstvo inshih mirnih zhiteliv 7 000 16 300 45 000 Primusova pracya 3 000 16 800 36 500 Druga radyanska okupaciya Masovi deportaciyi 1948 49 1949 20 702 3 000 pomerlo v dorozi 1949 42 231 8 000 pomerlo v dorozi 1948 41 000 1949 32 735 Inshi deportaciyi mizh 1945 i 1956 rokami 650 1 700 59 200 Areshti ta politichne uv yaznennya 30 000 11 000 zaginulo 32 000 186 000 Pislyavoyenni partizani vbiti abo uv yazneni 8 468 4 000 vbito 8 000 3 000 vbito 21 500NaslidkiDiv takozh ta Negromadyani Latviya U roki pislya vidnovlennya nezalezhnosti Baltiyi napruzhenist mizh korinnimi baltami ta rosijskomovnimi poselencyami v Estoniyi ta Latviyi zberigalasya Hocha vimogi do otrimannya gromadyanstva v krayinah Baltiyi ye vidnosno liberalnimi deyaki eksperti vidznachayut vidsutnist uvagi do prav rosijskomovnih osib ta osib bez gromadyanstva v krayinah Baltiyi todi yak usi mizhnarodni organizaciyi pogodzhuyutsya sho zhodni formi sistematichnoyi diskriminaciyi shodo mozhna sposterigati rosijskomovne ta chasto bez gromadyanstva naselennya Nils Ushakovs pershij rosijskij mer Rigi v nezalezhnij Latviyi U 1993 r Estoniya bula vidznachena problemami shodo uspishnoyi integraciyi deyakih postijnih meshkanciv na moment zdobuttya Estoniyeyu nezalezhnosti Zgidno z dopoviddyu Specialnogo dopovidacha z pitan rasizmu za 2008 rik Radi OON z prav lyudini predstavniki rosijskomovnih spilnot v Estoniyi bachili sho najvazhlivishoyu formoyu diskriminaciyi v Estoniyi ye ne etnichna a movna punkt 56 Dopovidach visloviv dekilka rekomendacij vklyuchayuchi zmicnennya kanclera yusticiyi spriyannya nadannyu gromadyanstva osobam neviznachenoyi nacionalnosti ta vvedennya v diskusiyu movnoyi politiki z metoyu rozrobki strategij sho krashe vidobrazhayut bagatomovnij harakter suspilstva punkti 89 92 Estoniya zaznala kritiki z boku Komitetu OON z pitan likvidaciyi rasovoyi diskriminaciyi nagoloshuyuchi na estonskij movi v derzhavnij strategiyi integraciyi vikoristannya karalnogo pidhodu dlya prosuvannya estonskoyi movi obmezhennya vikoristannya movi menshin u derzhavnih sluzhbah nizkij riven predstavnictva menshin u politichnomu zhitti stabilno velika kilkist osib z neviznachenim gromadyanstvom tosho Za slovami izrayilskogo avtora Yaelya Ronena z Centru prav lyudini imeni Minervi Yevrejskogo universitetu v Yerusalimi nelegalni rezhimi yak pravilo vzhivayut zahodiv dlya zmini demografichnoyi strukturi teritoriyi sho utrimuyetsya rezhimom yak pravilo dvoma metodami primusovim usunennyam miscevih naselennya ta perenosyat vlasne naselennya na teritoriyu Vin navodit vipadok z krayinami Baltiyi yak priklad togo de ce yavishe vidbulosya deportaciyi 1949 roku v poyednanni z velikimi hvilyami immigraciyi v 1945 50 ta 1961 70 Koli nelegalnij rezhim perejshov do zakonnogo rezhimu v 1991 roci status cih poselenciv stav problemoyu Avtor Alajde Nejlor zaznachaye sho spadshina radyanskoyi modernistskoyi arhitekturi v regioni trivaye i bagato znakovih baltijskih sporud zanepadayut abo povnistyu rujnuyutsya Pro yihnye majbutnye trivayut diskusiyi Derzhavna spadkoyemnist krayin BaltiyiDokladnishe Derzhavna spadkoyemnist krayin Baltiyi Bilshist krayin Zahidnoyi Yevropi prijnyali baltijski vimogi pro nastupnist z dovoyennimi respublikami Yak naslidok politiki neviznannya radyanskogo zahoplennya cih krayin u poyednanni z oporom baltijskogo narodu radyanskomu rezhimu bezperebijnim funkcionuvannyam elementarnih derzhavnih organiv v emigraciyi v poyednanni z osnovnim pravovim principom ex injuria jus non oritur sho zhodna yuridichna vigoda ne mozhe buti otrimana vid nezakonnogo aktu zahoplennya baltijskih derzhav bulo viznano nezakonnim otzhe suverennij titul nikoli ne peredavavsya Radyanskomu Soyuzu a krayini Baltiyi prodovzhuvali isnuvati yak sub yekti mizhnarodnogo prava Oficijna poziciya Rosiyi yaka vibrala v 1991 roci pravovim i pryamim pravonastupnikom SRSR polyagaye v tomu sho Estoniya Latviya ta Litva vilno priyednalisya do sebe v 1940 roci i z rozpadom SRSR ci krayini stali novostvorenimi sub yektami v 1991 roci Poziciya Rosiyi bazuyetsya na pragnenni uniknuti finansovoyi vidpovidalnosti sho viznannya radyanskoyi okupaciyi stvorit osnovu dlya majbutnih vimog kompensaciyi vid krayin Baltiyi Radyanska ta rosijska istoriografiyaRadyanski istoriki rozglyadali vklyuchennya 1940 roku yak dobrovilnij vstup baltiv do SRSR Radyanska istoriografiya uspadkuvala rosijsku koncepciyu she z chasiv Kiyivskoyi Rusi perenesenoyi Rosijskoyu imperiyeyu Vin propaguvav interesi Rosiyi ta SRSR u Baltijskomu regioni i vidobrazhav perekonannya bilshosti rosiyan u tomu sho voni mayut moralni ta istorichni prava kontrolyuvati ta rosiyanizuvati vsyu kolishnyu imperiyu Dlya radyanskih istorikiv aneksiya 1940 roku bula ne lishe dobrovilnim vhodom ale j prirodnoyu spravoyu Cya koncepciya navchala sho vijskova bezpeka Rosiyi mala buti zakriplena i sho nisho ne moglo protistoyati comu Radyanski dzherela Do perebudovi Radyanskij Soyuz zaperechuvav isnuvannya sekretnih protokoliv i rozglyadav podiyi 1939 40 rokiv takim chinom uryad Radyanskogo Soyuzu proponuvav uryadam krayin Baltiyi ukladati dogovori pro vzayemodopomogu mizh krayinami Tisk z boku pracyuyuchih lyudej zmusiv uryadi krayin Baltiyi prijnyati cyu propoziciyu Todi buli pidpisani Pakti pro vzayemodopomogu sho dozvolilo SRSR rozmistiti obmezhenu kilkist pidrozdiliv Chervonoyi Armiyi v krayinah Baltiyi Ekonomichni trudnoshi ta nezadovolennya naselennya politikoyu uryadiv Baltiyi yaka sabotuvala vikonannya Paktu ta politichna oriyentaciya uryadiv krayin Baltiyi na Nimechchinu prizveli do revolyucijnoyi situaciyi v chervni 1940 r Dlya garantuvannya vikonannya Paktu vstupili dodatkovi vijskovi chastini Pribaltijski krayini yakih vitayut robitniki yaki vimagali vidstavki uryadiv Baltiyi U chervni pid kerivnictvom komunistichnih partij buli provedeni politichni demonstraciyi robitnikiv Fashistski uryadi bulo povaleno a uryadi robitnikiv sformovano U lipni 1940 roku vidbulis vibori do parlamentiv Baltiyi Bilshist golosiv otrimali Spilki trudyashih lyudej stvoreni z iniciativi komunistichnih partij Parlamenti prijnyali deklaraciyi pro vidnovlennya radyanskoyi vladi v krayinah Baltiyi ta progolosili Radyanski Socialistichni Respubliki Buli prijnyati deklaraciyi pro bazhannya Estoniyi Latviyi ta Litvi vstupiti do SRSR i Verhovna Rada SRSR podala vidpovidnu peticiyu Prohannya buli shvaleni Verhovnoyu Radoyu SRSR Opublikovanij u 1948 r Pid redakciyeyu Stalina Falsifikatori istoriyi govorit pro neobhidnist vtorgnennya u chervni 1940 r Pro te sho krayini buli ukladeni akti z krayinami Baltiyi ale radyanskih vijsk zdatnih utrimuvati oboronu tam she ne bulo Shodo tih vtorgnen vin takozh zaznachaye sho lishe vorogi demokratiyi abo lyudi yaki vtratili rozum mozhut opisati ci diyi radyanskogo uryadu yak agresiyu Pislya pereocinki radyanskoyi istoriyi pid chas perebudovi SRSR zasudiv tayemnij protokol 1939 roku mizh Nimechchinoyu ta samoyu soboyu sho prizviv do vtorgnennya ta okupaciyi Rosijska istoriografiya v postradyanski chasi Za radyanskih chasiv istoriya krayin Baltiyi yaki yak pravilo traktuvalis yak yedine cile cherez odnakovist radyanskoyi politiki na cih teritoriyah mala vidnosnij interes Pislya padinnya Radyanskogo Soyuzu v rosijskij istoriografiyi sklalisya dva zagalnih tabori Pershij liberalno demokratichnij liberalno demokratichnij zasudzhuye diyi Stalina ta pakt Molotova Ribbentropa i ne viznaye krayini Baltiyi dobrovilno priyednanimi do SRSR Inshij nacionalno patriotichnij nacionalno patriotichnij stverdzhuye sho pakt Molotova Ribbentropa buv neobhidnim dlya bezpeki Radyanskogo Soyuzu sho vstup Baltiyi do SRSR buv voleyu proletariatu i te i inshe vidpovidalo politici radyanskij period neobhidnist zabezpechennya bezpeki SRSR narodna revolyuciya ta dobrovilne priyednannya i sho prihilnikami baltijskoyi nezalezhnosti buli operativni pracivniki zahidnih specsluzhb yaki pragnuli zrujnuvati SRSR Radyansko rosijskij istorik Vilnis Sipols stverdzhuye sho ultimatumi Stalina 1940 roku buli zahisnimi zahodami vzhitimi cherez nimecku zagrozu i ne mali zhodnogo zv yazku z socialistichnimi revolyuciyami v krayinah Baltiyi Argumenti togo sho SRSR mav priyednati krayini Baltiyi dlya zahistu bezpeki cih krayin ta uniknennya vtorgnennya Nimechchini v tri respubliki mozhna znajti v pidruchniku koledzhu Suchasna istoriya Vitchizni Sergij Chernichenko yurist i vice prezident Rosijskoyi asociaciyi mizhnarodnogo prava stverdzhuye sho v 1940 roci mizh krayinami Baltiyi ta Radyanskim Soyuzom ne bulo ogolosheno voyennogo stanu a takozh te sho radyanski vijska okupuvali krayini Baltiyi za yih zgodoyu i ni porushennya SRSR poperednih dogovirnih polozhen ye okupaciyeyu Podalsha aneksiya ne bula aktom agresiyi i ne primusovoyu i bula povnistyu zakonnoyu vidpovidno do mizhnarodnogo prava stanom na 1940 r Zvinuvachennya u deportaciyi gromadyan Baltiyi Radyanskim Soyuzom ye bezpidstavnimi oskilki osobi ne mozhut buti deportovani v mezhah svoyeyi krayini Vin harakterizuye Vaffen SS yak zasudzhenogo v Nyurnberzi yak zlochinnu organizaciyu ta vshanuvannya yih u vidverto zaohochuvanih pronacistskih vidkrovenno pooshryayutsya pronacistski Pribaltici yak geroyiv sho pragnut zvilniti Pribaltiku vid Rad akt nacionalistichnogo slipota nacionalistichne osleplennya Sho stosuyetsya potochnoyi situaciyi v Pribaltici Chernichenko stverdzhuye sho teoriya okupaciyi ye oficijnoyu tezoyu yaka vikoristovuyetsya dlya vipravdannya diskriminaciyi rosijskomovnih zhiteliv v Estoniyi ta Latviyi i prorokuye sho tri baltijski uryadi zaznayut nevdachi u svoyij sprobi perepisati istoriyu Na dumku istorika revizionista Olega Platonova z tochki zoru nacionalnih interesiv Rosiyi ob yednannya bulo istorichno spravedlivim oskilki vono povernulosya do skladu derzhavi davnoruskim zemlyam hocha i chastkovo zaselenim inshimi narodami Pakt Molotova Ribbentropa ta protokoli vklyuchayuchi rozchlenennya Polshi lishe vipravili vidriv vid Rosiyi yiyi istorichnih teritorij shlyahom antirosijskoyi revolyuciyi ta inozemnogo vtruchannya Z inshogo boku profesor i dekan Shkoli mizhnarodnih vidnosin i prorektor Sankt Peterburzkogo derzhavnogo universitetu Kostyantin K Hudolej rozglyadaye vklyuchennya baltijskih derzhav u 1940 roci yak ne dobrovilne vin vvazhaye sho vibori ne buli vilnimi ta chesnimi ta rishennya novoobranih parlamentiv pro priyednannya do Radyanskogo Soyuzu ne mozhna vvazhati zakonnimi oskilki ci rishennya ne buli shvaleni verhnimi palatami parlamentiv vidpovidnih krayin Baltiyi Vin takozh stverdzhuye sho priyednannya baltijskih derzhav ne malo zhodnoyi vijskovoyi cinnosti dlya zahistu mozhlivoyi agresiyi Nimechchini oskilki vono pidkripilo antiradyansku gromadsku dumku u majbutnih soyuznikah Velikoyi Britaniyi ta SShA nalashtuvalo korinne naselennya proti Radyanskogo Soyuzu ta podalshogo partizanskogo ruhu v krayinah Baltiyi pislya Drugoyi svitovoyi vijni sprichiniv vnutrishni problemi dlya Radyanskogo Soyuzu Poziciya Rosijskoyi Federaciyi Z nastannyam perebudovi ta pereocinkoyu radyanskoyi istoriyi Verhovna Rada SRSR u 1989 r Zasudila sekretnij protokol 1939 r Mizh Nimechchinoyu ta Radyanskim Soyuzom sho prizviv do podilu Shidnoyi Yevropi ta vtorgnennya ta okupaciyi troh krayin Baltiyi Hocha cya akciya ne konstatuvala sho radyanska prisutnist u Pribaltici ye okupaciyeyu Rosijska Radyanska Federativna Socialistichna Respublika ta Litovska Respublika pidtverdili ce v nastupnij ugodi v rozpadi Radyanskogo Soyuzu Rosiya v preambuli svogo 29 lipnya 1991 roku Dogovoru mizh Rosijskoyu Radyanskoyu Federativnoyu Socialistichnoyu Respublikoyu ta Litovskoyu Respublikoyu pro osnovi vidnosin mizh derzhavami zayavila sho yak tilki SRSR likviduvav naslidki aneksiyi 1940 roku yaka porushila Suverenitet Litvi vidnosini Rosiyi ta Litvi she bilshe pokrashatsya Odnak ninishnya oficijna poziciya Rosiyi pryamo superechit yiyi poperednomu zblizhennyu z Litvoyu a takozh pidpisannyu chlenstva v Radi Yevropi de vona pogodilasya na zobov yazannya ta zobov yazannya vklyuchayuchi iv Shodo kompensaciyi tim osobam deportovanim z okupovanoyi Baltiyi derzhav ta nashadkiv deportovanih yak zaznacheno u Visnovku 193 1996 punkt 7 xii yakomoga shvidshe vregulyuvati ci pitannya Rosijskij uryad ta derzhavni chinovniki stverdzhuyut sho aneksiya radyanskih krayin Baltiyi bula zakonnoyu i sho Radyanskij Soyuz zvilniv krayini vid nacistiv Voni stverdzhuyut sho radyanski vijska spochatku vstupili do krayin Baltiyi v 1940 roci pislya domovlenostej ta zgodi uryadiv Baltiyi Yih poziciya polyagaye v tomu sho SRSR ne perebuvav u voyennomu stani i ne brav uchasti u bojovij diyalnosti na teritoriyah troh baltijskih derzhav otzhe slovo okupaciya vzhivati ne mozhna Tverdzhennya pro okupaciyu Radyanskim Soyuzom ta pov yazani z nimi vimogi ignoruyut usi yuridichni istorichni ta politichni realiyi a tomu ye absolyutno bezpidstavnimi Ministerstvo zakordonnih sprav Rosiyi Cyu osoblivu rosijsku tochku zoru Devid Mendellov docent kafedri mizhnarodnih vidnosin nazivaye Mitom 1939 40 yakij stverdzhuye sho tverdzhennya pro te sho Radyanskij Soyuz ni okupuvav krayini Baltiyi v 1939 roci ni aneksuvav yih nastupnogo roku ye shiroko poshirenim utrimuyetsya i gliboko vkladayetsya v rosijsku istorichnu svidomist Dogovori sho stosuyutsya vidnosin SRSR i BaltiyiDokladnishe Balto radyanski vidnosini Pislya progoloshennya nezalezhnosti pribaltijskih krayin pislya pidpisannya peremir ya naprikinci 1918 r bilshovicka Rosiya vtorglasya U svoyemu vipusku vid 25 grudnya 1918 r Izvestiya skazali Estoniya Latviya ta Litva pryamuyut po dorozi z Rosiyi do Zahidnoyi Yevropi i tomu pereshkodzhayut nashim revolyuciyam Cyu rozdilnu stinu potribno zrujnuvati Odnak bilshovicka Rosiya ne otrimala kontrolyu nad krayinami Baltiyi i v 1920 roci uklala mirni dogovori z usima troma Zgodom za iniciativoyu Radyanskogo Soyuzu buli ukladeni dodatkovi dogovori pro nenapad z usima troma krayinami Baltiyi Mirni dogovori Dogovori pro nenapad Pakt Kelloga Briana ta Pakt Litvinova Konvenciya pro viznachennya agresiyi Pakti pro vzayemodopomogu Dogovori yaki SRSR pidpisav mizh 1940 i 1945 rokamiHronologiyaDokladnishe Hronologiya okupaciyi krayin BaltiyiDiv takozhVijskovi okupaciyi Radyanskogo Soyuzu Radyanska okupaciya Ukrayini Radyanska aneksiya zahidnoukrayinskih zemel Kerstenskij komitet Lisovi brati Bitva pid Myariceyu Sichnevi podiyi u Vilnyusi Operaciya Pribij Muzej okupacij Tallinn Deportaciya narodiv u SRSR Derzhavna spadkoyemnist krayin Baltiyi Litejn Spisok vijskovih okupacij Latviyi Rizanina v Rajni Radyanska uchast u zmini rezhimu Rosijska uchast u zmini rezhimuPrimitkiParrott Bruce 1995 Reversing Soviet Military Occupation State building and military power in Russia and the new states of Eurasia M E Sharpe s 112 115 ISBN 1563243601 Taagepera Rein 1993 Estonia return to independence Westview Press s 58 ISBN 978 0 8133 1199 9 Ziemele Ineta 2003 State Continuity Succession and Responsibility Reparations to the Baltic States and their Peoples Baltic Yearbook of International Law Martinus Nijhoff 3 165 190 doi 10 1163 221158903x00072 Kaplan Robert B Jr Richard B Baldauf 1 sichnya 2008 angl Multilingual Matters s 79 ISBN 9781847690289 Arhiv originalu za 21 zhovtnya 2021 Procitovano 15 bereznya 2021 Most Western countries had not recognised the incorporation of the Baltic States into the Soviet Union a stance that irritated the Soviets without ever becoming a major point of conflict Kavass Igor I 1972 W S Hein Arhiv originalu za 21 zhovtnya 2021 Procitovano 15 bereznya 2021 The forcible military occupation and subsequent annexation of the Baltic States by the Soviet Union remains to this day written in 1972 one of the serious unsolved issues of international law The Occupation of Latvia 2007 11 23 u Wayback Machine at Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Latvia Estonian Embassy in Washington 22 veresnya 2008 Arhiv originalu za 30 chervnya 2018 Procitovano 1 travnya 2009 For Estonia World War II did not end de facto until 31 August 1994 with the final withdrawal of former Soviet troops from Estonian soil Feldbrugge Ferdinand Gerard Pieter van den Berg William B Simons 1985 BRILL s 461 ISBN 90 247 3075 9 Arhiv originalu za 22 sichnya 2021 Procitovano 15 bereznya 2021 On March 26 1949 the US Department of State issued a circular letter stating that the Baltic countries were still independent nations with their own diplomatic representatives and consuls Fried Daniel 14 chervnya 2007 PDF Arhiv originalu PDF za 19 serpnya 2012 Procitovano 29 kvitnya 2009 From Sumner Wells declaration of July 23 1940 that we would not recognize the occupation We housed the exiled Baltic diplomatic delegations We accredited their diplomats We flew their flags in the State Department s Hall of Flags We never recognized in deed or word or symbol the illegal occupation of their lands Lauterpacht E C J Greenwood 1967 Cambridge University Press s 62 63 ISBN 0 521 46380 7 Arhiv originalu za 22 sichnya 2021 Procitovano 15 bereznya 2021 The Court said 256 N Y S 2d 196 The Government of the United States has never recognized the forceful occupation of Estonia and Latvia by the Soviet Union of Socialist Republics nor does it recognize the absorption and incorporation of Latvia and Estonia into the Union of Soviet Socialist republics The legality of the acts laws and decrees of the puppet regimes set up in those countries by the USSR is not recognized by the United States diplomatic or consular officers are not maintained in either Estonia or Latvia and full recognition is given to the Legations of Estonia and Latvia established and maintained here by the Governments in exile of those countries Motion for a resolution on the Situation in Estonia 29 veresnya 2018 u Wayback Machine by the European Parliament B6 0215 2007 21 5 2007 passed 24 5 2007 19 travnya 2015 u Wayback Machine Retrieved 1 January 2010 Dehousse Renaud 1993 European Journal of International Law 4 1 141 doi 10 1093 oxfordjournals ejil a035821 Arhiv originalu za 27 veresnya 2007 Procitovano 9 grudnya 2006 European Parliament 13 sichnya 1983 Resolution on the situation in Estonia Latvia Lithuania Official Journal of the European Communities C 42 78 Arhiv originalu za 28 chervnya 2011 Procitovano 29 zhovtnya 2007 The Soviet Red Army retook Estonia in 1944 occupying the country for nearly another half century Frucht Richard Eastern Europe An Introduction to the People Lands and Culture ABC CLIO 2005 ISBN 978 1 57607 800 6 p 132 BBC 18 travnya 2005 Arhiv originalu za 12 kvitnya 2020 Procitovano 29 kvitnya 2009 Five decades of almost unbroken Soviet occupation of the Baltic states of Estonia Latvia and Lithuania ended in 1991 Country Profiles Estonia Latvia Lithuania 31 lipnya 2003 u Wayback Machine at UK Foreign Office The World Book Encyclopedia ISBN 0 7166 0103 6 The History of the Baltic States by Kevin O Connor ISBN 0 313 32355 0 Saburova Irina 1955 The Soviet Occupation of the Baltic States Blackwell Publishing 14 1 36 49 doi 10 2307 126075 JSTOR 126075 See for instance position expressed by the European Parliament which condemned the fact that the occupation of these formerly independent and neutral States by the Soviet Union occurred in 1940 following the Molotov Ribbentrop pact and continues European Parliament 13 sichnya 1983 Resolution on the situation in Estonia Latvia Lithuania Official Journal of the European Communities C 42 78 Arhiv originalu za 28 chervnya 2011 Procitovano 29 zhovtnya 2007 After the German occupation in 1941 44 Estonia remained occupied by the Soviet Union until the restoration of its independence in 1991 Kolk and Kislyiy v Estonia Yevropejskij sud z prav lyudini 17 sichnya 2006 Text David James Smith Estonia independence and European integration Routledge 2001 ISBN 0 415 26728 5 pXIX Parrott Bruce 1995 Reversing Soviet Military Occupation State building and military power in Russia and the new states of Eurasia M E Sharpe s 112 115 ISBN 1 56324 360 1 Van Elsuwege Peter April 2004 PDF Flensburg Germany European Centre for Minority Issues s 2 Arhiv originalu PDF za 23 veresnya 2015 Procitovano 10 bereznya 2013 The forcible incorporation of the Baltic states into the Soviet Union in 1940 on the basis of secret protocols to the Molotov Ribbentrop Pact is considered to be null and void Even though the Soviet Union occupied these countries for a period of fifty years Estonia Latvia and Lithuania continued to exist as subjects of international law 2 lipnya 1940 roku u Moskvi golova Radnarkomu SRSR ta narkom zakordonnih sprav V yacheslav Molotov u rozmovi z ministrom zakordonnih sprav Litvi sho odnochasno vikonuvav obov yazki prem yer ministra Vincasom Kreve Mickyavichyusom nazvav vvedennya vijsk Chervonoyi armiyi do Litvi Latviyi ta Estoniyi okupaciyeyu Div Baltic States A Study of their Origin and National Development Their Seizure and Incorporation into U S S R Interim Report of the Select Committee on Communist Aggression House of Representatives Eighty Third Congress Second Session 1954 Under the Authority of H Res 346 and H Res 438 Reprinted in the series International Military Law amp History Vol IV Edited by Igor I Kavass and Adolph Sprudzs Buffalo William S Hein amp Co Inc 1972 P 342 4 travnya 2021 u Wayback Machine Zalimas Dainius Commentary to the Law of the Republic of Lithuania on Compensation of Damage Resulting from the Occupation of the USSR Baltic Yearbook of International Law Martinus Nijhoff Publishers ISBN 978 90 04 13746 2 Zalimas Dainius 1 sichnya 2004 Baltic Yearbook of International Law Martinus Nijhoff Publishers 3 97 164 doi 10 1163 221158903x00063 ISBN 978 90 04 13746 2 Arhiv originalu za 4 listopada 2020 Procitovano 15 bereznya 2021 Treaty between the Russian Soviet Federated Socialist Republic and the Republic of Lithuania on the Basis for Relations between States 2011 07 22 u Wayback Machine The Weekly Crier 1999 10 2013 06 01 u Wayback Machine Baltics Worldwide Accessed 11 June 2013 Russia Pulls Last Troops Out of Baltics 3 bereznya 2016 u Wayback Machine 22 October 1999 Text of the Nazi Soviet Non Aggression Pact 14 listopada 2014 u Wayback Machine executed August 23 1939 Christie Kenneth Historical Injustice and Democratic Transition in Eastern Asia and Northern Europe Ghosts at the Table of Democracy RoutledgeCurzon 2002 ISBN 0 7007 1599 1 p 110 The Baltic States Estonia Latvia and Lithuania by David J Smith Page 24 ISBN 0 415 28580 1 p 113 p 112 Buttar Prit 21 travnya 2013 Between Giants ISBN 978 1 78096 163 7 p 114 p 59 Davies Norman 2001 Dear Ian red The Oxford companion to World War II Michael Richard Daniell Foot Oxford University Press s 85 ISBN 978 0 19 860446 4 p 193 Country Profiles Estonia Latvia Lithuania at UK Foreign Office The World Book Encyclopedia ISBN 0 7166 0103 6 The History of the Baltic States by Kevin O Connor ISBN 0 313 32355 0 Saburova Irina 1955 The Soviet Occupation of the Baltic States 14 1 36 49 See for instance position expressed by European Parliament which condemned the fact that the occupation of these formerly independent and neutral States by the Soviet Union occurred in 1940 following the Molotov Ribbentrop pact and continues European Parliament January 13 1983 Resolution on the situation in Estonia Latvia Lithuania Official Journal of the European Communities C 42 78 Arhiv originalu za 28 chervnya 2011 Procitovano 29 zhovtnya 2007 After the German occupation in 1941 44 Estonia remained occupied by the Soviet Union until the restoration of its independence in 1991 p 117 p 120 Estonian State Commission on Examination of Policies of Repression 2005 PDF The White Book Losses inflicted on the Estonian nation by occupation regimes 1940 1991 Estonian Encyclopedia Publishers s 15 Arhiv originalu PDF za 14 sichnya 2013 Alexander Statiev The Soviet counterinsurgency in the western borderlands Cambridge University Press 2010 p 77 p 123 p 621 p 622 p 623 Petersen Roger Dale 2001 Resistance and rebellion lessons from Eastern Europe Cambridge University Press s 206 ISBN 0 521 77000 9 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite book title Shablon Cite book cite book a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Strods Heinrihs Kott Matthew 2002 Journal of Baltic Studies 33 1 1 36 doi 10 1080 01629770100000191 S2CID 143180209 Arhiv originalu za 29 travnya 2020 Procitovano 25 bereznya 2008 Journal of Baltic Studies 33 2 241 2002 doi 10 1080 01629770200000071 S2CID 216140280 Arhiv originalu za 29 bereznya 2020 Procitovano 25 bereznya 2008 International Commission For the Evaluation of the Crimes of the Nazi and Soviet Occupation Regimes in Lithuania Deportations of the Population in 1944 1953 2013 06 01 u Wayback Machine paragraph 14 p 129 p 131 p 132 p 130 Motyl Alexander J 2000 Elsevier s 494 495 ISBN 0080545246 Arhiv originalu za 3 lipnya 2021 Procitovano 15 bereznya 2021 p 139 p 147 p 149 p 150 p 151 p 154 The New York Times 25 grudnya 1989 Arhiv originalu za 4 travnya 2021 Procitovano 15 bereznya 2021 p 158 p 160 p 162 p 164 p 187 Nohlen Dieter Stover Philip 2010 Elections in Europe A data handbook s 567 ISBN 978 3 8329 5609 7 p 189 Holoboff Elaine M Bruce Parrott 1995 Reversing Soviet Military Occupation National Security in the Baltic States M E Sharpe s 112 ISBN 1 56324 360 1 Simonsen S Compatriot Games Explaining the Diaspora Linkage in Russia s Military Withdrawal from the Baltic States EUROPE ASIA STUDIES Vol 53 No 5 2001 Holoboff p 113 Holoboff p 114 p 191 President of the Republic in Paldiski on 26 September 1995 9 bereznya 2021 u Wayback Machine the president of Estonia 1992 2001 26 September 1995 LAST RUSSIAN MILITARY SITE RETURNED TO ESTONIA 3 bereznya 2016 u Wayback Machine The Jamestown Foundation 27 September 1995 Latvia takes over the territory of the Skrunda Radar Station 29 lyutogo 2012 u Wayback Machine Embassy of the Republic of Latvia in Copenhagen 31 October 1999 Accessed 22 July 2013 Estonia Latvia Lithuania 15 travnya 2021 u Wayback Machine Lonely Planet January 5 2009 Retrieved June 3 2013 The Countries of the Former Soviet Union at the Turn of the Twenty First Century 15 travnya 2021 u Wayback Machine Ian Jeffries 2004 Retrieved July 21 2013 Pettai Vello 2015 Cambridge University Press s 55 ISBN 978 1 1070 4949 9 Arhiv originalu za 15 travnya 2021 Procitovano 15 bereznya 2021 van Elsuwege Peter European Centre for Minority Issues s 54 Arhiv originalu za 24 travnya 2013 Procitovano 15 bereznya 2021 PDF UN 23 veresnya 2010 Arhiv originalu PDF za 29 bereznya 2018 Procitovano 10 lyutogo 2011 Yael Ronen 2010 U Crawford James red British Year Book of International Law 2008 Vaughan Lowe Oxford University Press s 194 265 ISBN 978 0 19 958039 2 Arhiv originalu za 15 travnya 2021 Procitovano 15 bereznya 2021 Arhiv originalu za 25 lyutogo 2021 Procitovano 15 bereznya 2021 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya Van Elsuwgege p378 D Zalimas Legal and Political Issues on the Continuity of the Republic of Lithuania 1999 4 Lithuanian Foreign Policy Review 111 12 Torbakov I Russia and its neighbors gt Warring histories and historical responsibility FIIA COMMENT Finnish Institute of International Affairs 2010 Gennady Charodeyev Russia Rejects Latvia s Territorial Claim Izvestia CDPSP Vol XLIV No 12 20 March 1992 p 3 p 60 p 62 Velika radyanska enciklopediya 1948 Moscow Foreign Languages Publishing House 50 272848 1948 Moscow Foreign Languages Publishing House 52 272848 The Forty Third Session of the UN Sub Commission 2015 10 19 u Wayback Machine at Google Scholar cf e g Boris Sokolov s article offering an overview Estoniya i Pribaltika v sostave SSSR 1940 1991 v rossijskoj istoriografii 2018 10 17 u Wayback Machine Estonia and the Baltic countries in the USSR 1940 1991 in Russian historiography Accessed 30 January 2011 According to Sipols in mid July 1940 elections took place In that way Latvia Lithuania and Estonia that had been grabbed away from Russia as a result of foreign military intervention joined her again by the will of those peoples Sipols V Tajny diplomaticheskie Kanun Velikoj Otechestvennoj 1939 1941 Moskva 1997 c 242 Novejshaya istoriya Otechestva XX vek Uchebnik dlya studentov vuzov v 2 t Pod redakciej A F Kiseleva E M Shagina M 1998 c 111 S V Chernichenko Ob okkupacii Pribaltiki i narushenii prav russkoyazychnogo naseleniya Mezhdunarodnaya zhizn avgust 2004 goda Arhiv originalu za 27 serpnya 2009 Procitovano 27 travnya 2009 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya Oleg Platonov Istoriya russkogo naroda v XX veke Tom 2 Available at http lib ru PLATONOWO russ3 txt 21 lyutogo 2020 u Wayback Machine Soviet foreign policy during the Cold War The Baltic factor pp 56 73 as described in Resolution 1455 2005 Honouring of obligations and commitments by the Russian Federation 2009 04 01 u Wayback Machine at the CoE Parliamentary site retrieved December 6 2009 OPINION No 193 1996 on Russia s request for membership of the Council of Europe 2011 05 07 u Wayback Machine at the CoE Parliamentary site retrieved December 6 2009 5 travnya 2005 Arhiv originalu za 20 chervnya 2017 Procitovano 27 chervnya 2020 cherez news bbc co uk 7 travnya 2005 Arhiv originalu za 12 grudnya 2016 Procitovano 15 bereznya 2021 cherez news bbc co uk The term occupation inapplicable 2007 09 29 u Wayback Machine May 2005 Mendeloff David 2002 U Kenneth Christie red Historical injustice and democratic transition in eastern Asia and northern Europe ghosts at the table of democracy s 79 118 ISBN 978 0 7007 1599 2 Arhiv originalu za 10 lyutogo 2023 Procitovano 15 bereznya 2021 http web ku edu eceurope communistnationssince1917 ch2 html 1 grudnya 2010 u Wayback Machine at University of Kansas retrieved January 23 2008 Prof Dr G von Rauch Die Baltischen Staaten und Sowjetrussland 1919 1939 Europa Archiv No 17 1954 p 6865 Istoriya Latviyi Doistorichna Latviya Kultura yamkovo grebincevoyi keramiki 4 ta 3 tisyacholittya do n e Ugro finski narodi Kultura shnurovoyi keramiki kin Z ser 2 tisyacholittya do n e Balti Epoha vikingiv 9 pershoyi polovini 11 storich n e Shlyah iz varyagiv u greki Chud Serednovichchya Kurlyandiya Semigaliya Latgaliya Seliya Livoniya Kukejnoske knyazivstvo Orden mechonosciv 1204 1237 Livonskij orden 1237 1561 Livonska konfederaciya 1207 1561 Ganzejskij soyuz 1157 1669 Novij chas Livonska vijna 1558 1583 Vilenska uniya 1561 Gercogstvo Kurlyandiyi i Semigaliyi 1562 1795 Shvedska Liflyandiya 1629 1721 Velika Pivnichna vijna 1700 1721 Liflyandska guberniya 1712 1918 Kurlyandska guberniya 1795 1918 Novitnij chas Persha svitova vijna 1914 1918 Ober Ost 1914 1918 Berestejskij mir 1918 Gercogstvo Kurlyandiyi i Semigaliyi 1918 Latvijska vijna za nezalezhnist 1918 1920 Ob yednane Baltijske gercogstvo 1918 Latvijska Respublika 1918 1940 Derzhavnij perevorot 1934 Pakt Molotova Ribbentropa 1939 Druga svitova vijna 1939 1945 Okupaciya baltijskih krayin 1940 Rejhskomisariat Ostland 1941 1945 Latvijska RSR 1940 1941 1944 1990 Lisovi brati 1944 1953 Suchasnist Latvijska Respublika z 1990 roku PosilannyaDar ya Bryanceva Marina Borisova Nimecka istorikinya pro radyansku aneksiyu krayin Baltiyi Deutsche Welle 18 06 2020 Anita Vinkelmayer Vitalij Kropman Prezidenti Baltiyi zasudili totalitarnij radyanskij rezhim Deutsche Welle 07 05 2020