Гай Юлій Цезар Октавіан Август (лат. Gaius Iulius Caesar Octavianus Augustus; при народженні — Гай Октавій Турін лат. Gaius Octavius Thurinus; 23 вересня 63 до н. е. — 19 серпня 14 н. е.) — римський державний і військовий керівник, наймогутніший імператор Римської імперії з 27 року до н. е. і до своєї смерті в 14 році н. е.
Двоюрідний онук, прийомний син і спадкоємець Гая Юлія Цезаря. Колись словом «август» називали тільки те, що мало божественне походження. Привласнивши собі цей титул, імператор фактично дорівняв свою владу до божественної, пізніше на його честь у деяких мовах було названо восьмий місяць року. Саме на цей час правління Октавіана Августа припадає народження Ісуса Христа.
Август — засновник юліансько-клавдіанської династії. Відзначився перемогою в 31 до н. е. при Акції над римським полководцем Марком Антонієм і єгипетською царицею Клеопатрою, завершив громадянські війни (43—31 до н. е.), що почалися після смерті Цезаря. Зосередив у своїх руках диктаторську владу, зберігши традиційні республіканські установи, започаткувавши нову форму суспільного устрою «принципат». Пізніше термін «Август» (з латини звеличений богами) набув значення титулу імператора. Час правління Августа вважається золотим віком римської літератури і мистецтва (Вергілій, Горацій, Овідій, Тит Лівій та ін.). Вважається одним з найефективніших і найсуперечливіших лідерів людської історії.
Дитинство та юність
Гай Октавій Турін (Gaius Octavius Thurinus) народився в Римі 23 вересня 63 до н. е. і походив із заможного і шановного сімейства, найбільшим досягненням якого за попередні півтора століття була посада військового трибуна, яку здобув прапрадід Октавія. Його дід обіймав посаду в провінційних магістратурах вольського міста і набув великих статків. Батько, Гай Октавій († 58 до н. е.), перший представник роду, що став сенатором, у 61 до н. е. був претором і успішно керував Македонією, брав участь в придушенні повстання Спартака — імовірно, саме перемога над рабами-втікачами біля містечка Турії стала нагодою додати до імені сина прізвисько Турін (Thurinus). У період боротьби за владу Марк Антоній намагався очорнити конкурента, стверджуючи, що дід був міняйлом, а прадід — вільновідпущеним, але, наскільки відомо, це не відповідає дійсності, як і численні улесливі перекази про походження імператора від богів та чудесні знамення, що провіщали майбутню велич, і котрі були поширені під час його правління.
Октавій отримав належне знатному римлянинові виховання. Серед його вчителів згадуються раб-педагог Сфер і грецький філософ Арій родом з Александрії. Грецької мови майбутнього імператора навчав Аполлодор з Пергама, тому він добре орієнтувався в грецькій поезії і захоплювався древньою комедією. Латинській риториці Октавій навчався в Марка Епідія.
Мати Октавія, Атія, була дочкою Юлії, сестри Юлія Цезаря. І цей родинний зв'язок обумовив блискучу кар'єру майбутнього імператора. У 12 років, відповідно до римських звичаїв, Октавій вимовив публічну похвально-поминальну промову до кончини своєї бабусі Юлії (51 до н. е.). У цьому виступі підкреслювалися родинні зв'язки з могутніми Юліями, і насамперед із самим Цезарем. 18 жовтня 48 до н. е., у віці 15 років, Октавій одягнув на себе чоловічу тогу, тобто був визнаний повнолітнім. Цезар виділяв юного Октавія з-поміж своїх родичів, покладаючи на нього особливі надії. Він був включений до колегії жерців-понтифіків, яких очолював сам Цезар; це дозволило Октавію ввійти із самого початку до верхніх ешелонів влади Римської держави, стати патрицієм. З доручення Цезаря керував Грецькими іграми (це закінчилося для нього тяжкою хворобою), а в 47 до н. е. був префектом міста під час Латинських ігор. Сімнадцятирічний Гай Октавій Фурін був серед відзначених під час тріумфу Цезаря в серпні 46 до н. е. за перемогу в африканській кампанії. Цезар також брав його в іспанську кампанію 45 до н. е. У 44 до н. е. Октавій перебував в Аполлонії (Епір, сучасна Албанія), де, ймовірно, узяв участь у підготовці походів проти даків та парфян або македонців.
Із заповіту вбитого 15 березня 44 до н. е. Юлія Цезаря стало відомо, що Октавій оголошується названим сином і спадкоємцем трьох чвертей майна. Заповіт Цезаря був розрахований на природний хід подій, тому загибель імператора під ножами змовників відкрила перед Римом перспективу не тільки державного заколоту, а й громадянської війни. Октавій став перед вибором: прийняти спадщину вбитого диктатора і вступити в боротьбу за владу або відмовитися від неї і назавжди залишити політику.
Сходження до влади
Повернувшись до Італії, Октавій вирішив домагатися одержання небезпечної спадщини, попри те, що позиції вісімнадцятирічного юнака були дуже слабкі. У той час у Римі боролися дві партії: республіканська, що скинула Цезаря, і партія Марка Антонія і Марка Емілія Лепіда, що, під приводом помсти за смерть Цезаря, прагнула лише захопити владу у власні руки. Боротьба скінчилася перемогою цієї партії, провідник котрої, консул Марк Антоній, користувався майже необмеженою владою. Республіканська партія поставилася до Октавія з природною підозрою, а Марк Антоній, захопивши гроші й архів Цезаря, відповів йому відмовою. Маючи у своєму активі тільки факт усиновлення, Октавій вирушив до Брундизія (де тоді перебувало військо і куди надходило спорядження і гроші для війни у Македонії), де прибрав собі ім'я Гай Юлій Цезар Октавіан (сам він ніколи не додавав Октавіан, але тільки цим ім'ям його називали супротивники і під ним він увійшов до історії, щоб уникнути плутанини). Цей демарш мав свідчити, що він приймає заповіт. Октавіан почав збирати прихильників і в першу чергу намагався здобути прихильність Цицерона, який наївно вважав, що має можливість скористатися юнаком як засобом у боротьбі з Антонієм, а потім скинути його з рахунків.
Наприкінці квітня Октавіан з'явився у Римі як приватна особа, з невеликим почтом, де 9 травня оголошує на народних зборах, що приймає спадщину Цезаря. Після цього, відповідно до заповіту, роздав римлянам належні гроші по 300 сестерціїв, причому з власної кишені, і улаштував своїм коштом ludi Victoriae Caesaris (ігри на честь перемог Цезаря). Марк Антоній тим часом силою проводить через сенат аграрний закон та закон про обмін провінціями, що мали підсилити його владу. Боротьба між Октавіаном та Марком Антонієм почала непокоїти партію цезаріанців, і вони двічі робили урочисті демонстративні примирення, які завершувалися нічим. Коли у вересні назрів розрив між Марком Антонієм і сенатом, де гору взяв Цицерон та партія республіканців, Октавіан нелегально зібрав військо з трьох тисяч ветеранів армії його названого батька, а також зумів переманити на свій бік два легіони Марка Антонія, пообіцявши вп'ятеро більшу платню і уклав угоду з Децімом Юнієм Брутом, одним з убивць Цезаря (який через Марка Антонія втратив провінцію Галлію).
Оголосивши війну Марку Антонію, сенат на пропозицію Цицерона визначив офіційний статус Октавіана, зробивши його сенатором в ранзі квестора і оголосивши претором надали повноту військової влади; при цьому сенат також зобов'язав його допомагати у веденні війни двом консулам, обраним 43 до н. е. У битвах 14 та 21 квітня Марк Антоній двічі був розбитий біля Мутини (див. Мутинська війна), де Октавіан бився як звичайний легіонер. Марк Антоній втік до Галлії, обидва консули загинули, і в такий спосіб Октавіан виявився командувачем усієї переможної армії. У Римі республіканське угруповання святкувало перемогу, Цицерон оголосив Марка Антонія ворогом батьківщини. При цьому тріумф дістався Деціму Юнію Бруту, а Октавіану лише овація. Сенат намагався відсторонити Октавіана від активної військово-політичної діяльності і постановив передати владу над морем Сексту Помпею, Марку Бруту — Македонію, а Кассію — Сирію. Октавіан негайно зажадав собі консульства і, коли сенат став заперечувати, рушив маршем на Рим. Війська в місті стали на його бік і неминучого пограбування міста вдалося уникнути.
Октавіан був обраний консулом 19 серпня 43 до н. е., у віці двадцяти років, разом зі своїм дядьком Квінтом Педієм і виконав свій перший обов'язок перед названим батьком тим, що вів закон про проскрипції щодо його вбивць. Тепер спадкоємець Цезаря міг вести переговори на своїх умовах з Марком Антонієм, котрий об'єднав у Галлії сили з Марком Емілієм Лепідом. Утрьох вони зустрілися в Бононії (суч. Болонья) і уклали угоду про розділення між собою верховної влади і були проголошені тріумвірами з вищими повноваженнями на термін з 27 листопада 43 до н. е. по 31 грудня 38 до н. е. Лідером тріумвірату став Марк Антоній, старший за віком і становищем. З метою залякати опозицію і забезпечити себе потрібними коштами, тріумвіри піддали проскрипціям (списки осіб, що підлягали знищенню) триста сенаторів і дві тисячі осіб зі стану вершників. По всій Італії почалося полювання за людьми; під час втечі загинув Цицерон. Проскрипції створили в Римі атмосферу терору і змусили надовго замовкнути всіх уцілілих опозиціонерів. Однак боротьба за владу ще не була закінчена.
Марк Антоній і Октавіан вирушили в Македонію, щоб розбити Марка Юнія Брута і Гая Кассія (убивць Цезаря). Після перемоги при Філіппах (42 до н. е.) Марк Антоній прийняв під своє керування східні провінції, а Октавіан повернувся до Італії, де, провівши безжалісні конфіскації, забезпечив ветеранів земельними наділами. У 41 до н. е. він був змушений вести війну в Перузії (суч. Перуджа), придушуючи заколот, піднятий братом Марка Антонія Луцієм Антонієм, якого підтримувала Фульвія, дружина Марка Антонія. Антоній болісно сприйняв дії Октавіана, однак у 40 до н. е. в Брундизії між ними було досягнуте примирення, відповідно до якого Марку Антонію відходили всі східні, а Октавіану — усі західні провінції, за винятком Африки, що залишилася за Лепідом. Для підкріплення союзу Антоній оженився з Октавією, сестрою Октавіана (на той час Фульвія померла). У наступному році в Мизені, біля Неаполітанської затоки, був підписаний пакт із Секстом Помпеєм, у якому тріумвіри визнавали його владу над Сицилією, Сардинією і Корсикою. Потім Антоній повернувся на Схід. Секст незабаром денонсував Мізенський пакт, а між Октавіаном і Антонієм знову виникли тертя. Однак стараннями, що доклав Октавіан, у 37 до н. е. в Таренті було знов досягнуте примирення.
Тріумвірат, легальний термін влади якого минув, був продовжений на наступні п'ять років, і тріумвіри уклали угоду про спільні дії проти Секста Помпея. У 36 до н. е. Октавіан і Лепід організували висадку на Сицилії; хоча сам Октавіан зазнав жорсткої поразки і дивом не потрапив у полон, його вірний сподвижник і найкращий воєначальник Марк Віпсаній Агріппа врятував становище, і 3 вересня 36 до н. е. Секст був розбитий. Лепід, який посварився зі своїм союзником після перемоги, був покинутий своїми військами і усунутий. Октавіан, маючи з 38 до н. е. титул «imperator», що споконвічно позначав судову посаду, у віданні якої знаходилося військове командування, іменуючи себе imperator Caesar divi filius (імператор Цезар, син бога), повернувся до Риму, щоб відсвяткувати овацію, і серед інших почестей дістав священне звання (плебейського трибуна).
Тепер Октавіан мав владу над усім Заходом, а Марк Антоній — над усім Сходом, і зіткнення двох верховних володарів ставало неминучим. Спадкоємець Цезаря набув авторитет і популярність завдяки перемозі над Секстом Помпеєм, що забезпечила безпеку шляхів зернових постачань до Риму, а зібравши свої війська, домігся ще більшої слави при завоюванні Іллірії (Далмації) у 35–33 рр. до н. е. У продовження наступних декількох років він і його сподвижники, особливо Агріппа (Еділ з 33 до н. е.), плідно займалися суспільними справами. Почалися безкоштовні роздачі солі й олії, відкривалися суспільні лазні, у театрах розкидалися тессери — своєрідні жетони, за якими можна було одержати гроші, одяг, продукти тощо. Демонструючи свою староримську добропорядність, Агріппа вигнав з Риму магів та астрологів. Нарешті, було заборонено відкривати судові справи за обвинуваченням у піратстві, тобто в співчутті і допомозі Сексту Помпею: це був жест убік сенату. Тим часом Марк Антоній утрачав свій вплив через безуспішні парфянські кампанії і ставав далеким римському народові, зійшовшись з Клеопатрою. Таким чином, Октавіан одержав можливість піднятися як провідник Італії й Риму, що виступає проти східної цариці і її занепалого коханця.
Криза настала по завершенні другого п'ятирічного терміну тріумвірату на початку 32 до н. е., коли прихильники Марка Антонія були обрані консулами, а Октавіан зажадав від Антонія скласти свої владні повноваження. Консули і більше ніж триста сенаторів виїхали з Італії і приєдналися до Антонія, однак Октавіан змусив дів-весталок анулювати заповіт Антонія й оприлюднити його з подіуму сенату. То був досить необдуманий документ, що підносив Клеопатру і всіх її дітей, породжених від Антонія і підбурив проти останнього суспільну думку. Спадкоємець Цезаря отримав можливість домогтися клятви в особистій вірності від усього народу Італії, що вимагали від нього стати вождем у війні. Усі західні провінції стали на його бік. Війна була оголошена особисто Клеопатрі, і 31 до н. е. Октавіан, укріпивши своє державне становище прийняттям консульства (протягом 32 до н. е. він залишався приватною особою), прийняв військове командування. У битві при Акції 2 вересня 31 до н. е. він завдав рішучої поразки об'єднаним арміям Марка Антонія і Клеопатри, що втекли до Єгипту. Ця звитяга зробила Октавіана повноправним господарем Римської держави. Незабаром після битви під Акції Октавіан вирушив до Афін й у Елевсині прийняв присвяту в Елевсинські містерії. Зиму 31/30 р. до н. е. він провів на Самосі, перебуваючись там, вступив у своє четверте консульство разом з Марком Ліцінієм Крассом, сином відомого тріумвіра. 1 серпня (секстиля, цей місяць пізніше назвуть на його честь augustus) 30 до н. е. він увійшов в Александрію; Антоній і Клеопатра заподіяли собі смерть. Статуї Марка Антонія і написи на його честь були знищені, його день народження був оголошений нещасливим днем, всім Антоніям було заборонено в майбутньому брати ім'я Марк. Був анексований Єгипет і захоплені величезні скарби. Наступного року Гай Октавій Фурін повернувся до Риму, де відсвяткував потрійний тріумф: завоювання Іллірії, перемогу при Акції і завоювання Єгипту. Громадянські війни закінчилися.
Правління Августа
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZpTDFOMFlYUjFaUzFCZFdkMWMzUjFjeTVxY0djdk1qa3djSGd0VTNSaGRIVmxMVUYxWjNWemRIVnpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Влада Октавіана в імперії стала незаперечною, однак законність її залишалася під сумнівом. Починаючи з 31 до н. е. він став щорічно обиратися на консульство, але при цьому перевищував усі законні повноваження, вимагаючи собі необмеженої верховної влади відповідно до народної клятви 32 до н. е. Тепер, після закінчення війни, подальше зміцнення особистої влади могло відштовхнути від нього вищі і середні шари італійського населення, налаштовані в республіканському дусі. У 28 до н. е. Октавіан зайнявся скасуванням протизаконних актів тріумвірату і разом зі своїм другом, консулом Агріппою, провів перепис і жорстку чистку сенату, що надто розрісся і мав у своєму складі безліч небажаних осіб. Примітна особливість нового списку сенаторів полягала в тому, що з 28 до н. е. першим у ньому значився Октавіан; тим самим він визнавався першоприсутнім у сенаті (princeps senatus). Це положення, що збереглося протягом усього його життя, було не тільки почесним, а й надавало можливість ефективно впливати на державні справи. Воно стало ще однією фундаментальною ланкою в складному оформленні його верховної влади. Античність бачила в титулі першоприсутнього (принцепса) суть усієї системи.
Потім, 13 січня 27 до н. е., Октавіан урочисто склав із себе надзвичайні повноваження і залишив за собою одне з двох щорічних консульств. Звичайно, ця комедія нікого не могла обдурити; сенатори хто щиро, а хто зі страху, побоюючись спізнитися з виявленнями вірнопідданства, благали Октавіана прийняти ці повноваження назад. Так що авторитет першоприсутнього в сенаті й до того довічна трибунська влада і присяга на вірність знову були доповнені тією владою, яку Октавіан мав як тріумвір. І все-таки Октавіан волів підкреслювати, що державу він передав сенату і народу і його необмежена влада ґрунтувалася на тому, що авторитету в нього було більше, ніж в інших, тоді як своїми повноваженнями він дорівнює іншим колегам. На знак подяки 16 січня 27 до н. е. сенат надав йому почесне ім'я Август: Імператор Цезар Август, син божественного. В імені усе було значущим. Наданий сенатом титул «імператор» (командувач), став довічним і позначав верховну владу, що включала командування військами, право стягувати податки, оголошувати війну й укладати мир, керувати провінціями і здійснювати владу над громадянами аж до життя і смерті сенатора і вершника. З цього моменту в античності вели початок римської монархії. Ставши особистим ім'ям, титул імператора мав свідчити, що всі ці функції властиві новому володареві, як раніше Цезарю. Друга компонента — Цезар — була до того прізвиськом одного з відгалужень патриціанського роду Юліїв; відтепер це було родове ім'я володаря, що провіщало про створення династії спадкоємців Цезаря. Август взяв на себе справу замирення провінцій. З цією метою він був призначений на десять років правителем великих провінцій, включаючи Іспанію (крім її південної області, Бетіки), Галлію, Сирію і Єгипет. За винятком цих повноважень, що мали прецеденти в епоху пізньої республіки, коли такі надзвичайні повноваження були по голосуванні в сенаті надані Помпею і Цезарю, державний лад республіки був відновлений. Показово, що Октавіан завжди протестував, коли його називали паном (dominus) і всіляко намагався уникати урочистих церемоній. Він категорично відмовлявся від диктаторської влади і від обрання довічним цензором. Взагалі Октавіан намагався поводитися як звичайний пересічний громадянин. Разом зі своїми кандидатами він обходив громадян, вербуючи на виборах для них прихильників за староримською традицією; він і голосував, як простий громадянин, не втручався у відправлення правосуддя, навіть коли мова йшла про його друзів. Вільні вибори були відновлені; магістрати під керівництвом сенату виконували свої звичайні функції; проконсули, що одержували владу над провінціями терміном на один рік, більше не підпорядковувалися Августу. На монетах Октавіан Август був позначений як захисник волі римського народу. При цьому він зберіг контроль над усіма легіонами, за винятком тих, котрими командували проконсули Іллірії, Македонії й Африки.
27–25 роки до н. е. Август провів у своїх західних провінціях, де йому нарешті вдалося підкорити неспокійні племена Північно-Західної Іспанії, Астурії і Кантабрії. При тому щороку Октавіан виставляв свою кандидатуру на консульство і, природно обирався на цю посаду. Настільки тривале перебування як консула не передбачалося постановами 27 до н. е. і тому стало викликати дедалі дужче невдоволення. З одного боку, шляхта мала свої претензії через те, що шанси одержати консульство впали вдвічі. З іншого боку, усі усвідомлювали, що настільки тривале перебування однієї персони у вищій державній посаді суперечить закону і духові республіки. Невдоволення досягло вищого рівня в 23 до н. е., коли Авл Теренцій Вар Мурена, другий консул і до того вірний соратник Августа, організував змову з метою його убивства. Август зрозумів, що, якщо він хоче уникнути долі Юлія Цезаря, йому доведеться піти на серйозніші поступки, і з 1 липня 23 до н. е. Август відмовився від консульства, після чого, за винятком двох років (5 і 2 до н. е.), ніколи більш не домагався його, але натомість одержав довічну трибунську владу з правом вносити на засіданнях сенату пропозиції, а також довічну проконсульську владу, яка всупереч римським звичаям діяла й у самому Римі, і за його межами. У 24 до н. е. постановою сенату Август був звільнений від законодавчих обмежень. У 19 до н. е. йому були надані знаки консульської влади і 12 лікторів, а також право сидіти між консулами. Після смерті Лепіда Август став (12 до н. е.) великим понтифіком, тобто головою римського жрецтва. З 13 до н. е. рішення Августа, ухвалені разом з його пасинком Тіберієм або з ким-небудь іншим, прирівнювалися до постанов сенату. Під різними приводами Август наділявся надзвичайними повноваженнями. Тричі (у 19, 18 і 11 рр. до н. е.) він одноосібно призначався попечителем законів і добрих удач. Август залишився проконсулом своїх провінцій (його правління в них не припинялося аж до 17 до н. е.), однак, бажаючи продемонструвати, що його влада протриває не довше, ніж це буде необхідно, Август відмовився від провінцій, у яких уже був встановлений мир, — Нарбонської Галлії (Південної Галлії) і Кіпру. Як компенсацію Август одержав majus imperium, тобто вищі повноваження стосовно інших проконсулів, і в разі потреби мав право не зважати на їх рішення. Він також одержав повноваження скликати сенат і визначати його діяльність. 2 до н. е. Август одержав титул батька батьківщини, який надав йому «батьківську» владу над Римом і римлянами. До нього цей титул належав тільки Цицерону та Цезарю.
22 до н. е. Август відбув у тривалу подорож східними провінціями і не повертався в Рим до 19 до н. е. Якщо республіканська опозиція була задоволена новим станом справ, то народ ним був незадоволений і пропонував установити диктатуру, прийняти річне консульство з безстроковим продовженням, а також кілька інших неординарних посад. У 22 і 20 до н. є народ наполягав на його обранні консулом, однак Август відмовився прийняти цю посаду.
Експансія Римської імперії
Август не був видатним полководцем, але він істотно розширив кордони імперії в результаті тривалих війн, частину з яких він вів сам, але більшість велася Агріппою, Тиберієм, Друзом і іншими компетентними воєначальниками. Августа не приваблювали східні завоювання, і він противився суспільній думці, що підтримувала ідею відплати Парфії. У 20 до н. е. Август змусив парфян видати штандарти і бранців, захоплених у Красса в битві при Каррах у 53 до н. е. і визнати римського ставленика на вірменському престолі. Август підтвердив права всіх залежних правителів, яких Марк Антоній посадив на Сході, зокрема Полема Понтійського, Амінта Галатського, Архелая Каппадокійського та Ірода Юдейського. В Європі, крім замирення Іспанії, зусилля Октавіана були спрямовані на достатнє зміцнення північної границі; північні межі Італії залишалися дуже уразливі.
Першим етапом були завоювання альпійських областей, Реції й Норику аж до Дунаю, що здійснювалися Тиберієм і Друзом (16–14 до н. е.). У наступні п'ять років (13–9 р. до н. е.) Агріппа і потім Тиберій підкорили Паннонію, тим часом Друз, рушивши до сходу від Рейну в Німеччину, досяг Ельби. Після смерті Друза в 9 до н. е. його військову задачу взяв на себе Тиберій. 4–6 р. н. е. була завойована Мезія. Але низка поразок, зокрема від Армінія, короля герусків, який у Тевтобурзькому лісі (9 н. е.) повністю знищив три легіони Квінтілія Вара, командувача римськими частинами в Німеччині, змусила Августа відмовився від своїх амбіційних планів і легіони відступили за Рейн. Незважаючи на цю невдачу, досягнення Августа були величезні.
Він просунув північні кордони до Дунаю і приєднав до імперії чотири провінції — Рецію, Норик, Паннонію і Мезію. Оскільки ці провінції разом з Ілліріею були додані до областей його правління, та його вага в уряді імперії значно зросла. Крім того, військові частини були виведені з Македонії, і, таким чином, тільки один легіон, що підкорявся проконсулові Африки, залишався не під його командуванням.
Військо
Заслугою Августа було створення постійної армії, потребу в якій імперія відчувала давно. Після битви при Акції він розпустив більшу частину величезних армій, сформованих ним і Марком Антонієм. Збройні сили відтепер становили 28 легіонів (число яких після поразки Вара скоротилося до 25), які стали постійними військовими підрозділами і багато з них існували протягом століть. З 30 до н. е. Август установив рекрутський набір із шістнадцятирічного віку, а в 6 році н. е. — з двадцяти років. Головною фінансовою проблемою, з якою сенат ніколи не зіштовхувався в часи республіки, стало наділення демобілізованих ветеранів земельними наділами і грошовими нагородами. До 6 року н. е. Август сам купував необхідні землі або оплачував допомогу власним коштом. Потім він створив особливу військову скарбницю і всупереч сенатській опозиції установив новий податок із громадян Риму для її наповнення. Допоміжні частини в провінціях, що раніше набиралися нерегулярно, також були реорганізовані і переведені на постійну основу. Були створені також два постійних флоти, що базувалися в Равенні й Мізені. Іншим нововведенням у військах стала реорганізація традиційних загонів охоронців (преторіанських когорт) проконсулів у численний і постійний підрозділ з дев'яти когорт (дев'ять тисяч воїнів), розміщених навколо Риму. З ними були тісно зв'язані ще три міські когорти, розташовані в самому Римі.
Цивільна адміністрація
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemcyTDBGMVozVnpkSFZ6WDBSbGJtRnlhWFZ6WHpnME1EQXdPVFl6TG1wd1p5OHpNREJ3ZUMxQmRXZDFjM1IxYzE5RVpXNWhjbWwxYzE4NE5EQXdNRGsyTXk1cWNHYz0uanBn.jpg)
Для виконання різноманітних завдань Август створив у допомогу собі адміністративну машину, за своїм характером рудиментарну, призначену для конкретних справ без чіткої внутрішньої координації. Він призначав сенаторів з консульського або преторіанського середовища як своїх уповноважених (легати Августа) для управління своїми провінціями і командування легіонами (за винятком Єгипту. Він також уводив старшого сенатора в консульський ранг як префекта міста для підтримки порядку в Римі силами міських когорт; уперше таке тимчасове призначення пішло під час перебування Августа в Іспанії в 26 до н. е., а потім, бувши відновлене в період його перебування в Галлії в 16–13 до н. е., набуло постійного статусу аж до кінця його правління. Для командування допоміжними частинами і керування маленькими провінціями імператор звичайно використовував префектів вершницького рангу. Август використовував вершників для командування знову організованими загонами пожежників, для забезпечення зернових постачань до Риму і як командирів преторіанської гвардії. Для контролю своїх фінансових інтересів у провінціях Август використовував приватних агентів (прокураторів), що відали його приватним майном, але також збирали прибуток і робили виплати військовим частинам; прокуратори зазвичай були людьми з вершницького стану, однак деякі з них, а також усі їхні підлеглі, виходили з-поміж вільновідпущеників і рабів Августа.
Під управлінням Августа провінції приносили великий прибуток. По-перше, провінції користалися з плодів миру, що встановився після громадянських воєн і пов'язаних з ними нещасть. По-друге, Август скасував чинну раніше систему стягування податків у провінціях і разом з нею поклав кінець вимаганням з боку відкупників, установивши фіксований рівень податків, що залежить від цензу населення і власності. У своїй частині імперії він відібрав для управління найкращих людей і тримав їх під власним контролем. Іноді, користуючись своїми правами, Август припиняв зловживання в інших провінціях і спростив процедуру, відповідно до якої їхні жителі могли вимагати задоволення від правителів, що займалися здирництвом.
Соціальна й релігійна політика
Август намагався реформувати релігійне, моральне і соціальне життя римського народу. Він відновлював занедбані храми, забуті ритуали, діяльність жрецтва й у цілому робив зусилля, щоб пожвавити старі релігійні традиції, перейняті патріотичним духом. У сфері моралі імператор намагався відновити священне ставлення до шлюбу і стимулювати народжуваність, з цими цілями провівши близько 18 до н. е. два закони — lex Julia de adulteris, що визнавав подружню зраду злочином, і lex Julia de maritandis ordinibus, що передбачає покарання неодружених і бездітних громадян і заохочення батьків великих сімейств. У 17 до н. е. святкуванням Секулярних ігор було оголошено настання нової, кращої ери. Пізніше, за допомогою двох законів. Август упорядкував і обмежив звільнення рабів, намагаючись припинити поширення фальсифікації громадянства, що практикувалася серед вільновідпущеників.
Особливу обережність Август виявляв до проявів поклоніння своїй особі. Відомо, що деякі нововведення Цезаря в цій області підірвали його популярність сильніше, ніж прийняття ним культових почестей від римських громадян. Август наполіг на визнанні «божественності» свого названого батька і вибудував у його честь чудовий храм, однак сам у міру своїх сил забороняв римлянам підносити собі почесті як богу. Він був обережний навіть у відношенні провінцій. У східних областях була давня традиція поклоніння проконсулам, але Август дозволив там будувати храми не інакше як «Риму й Августу». Разом з тим він, очевидно, прийшов до визнання значущості свого культу як висловлення лояльності до імперії і навмисно вводив його в відсталіших, недавно завойованих провінціях Заходу, спорудивши в 12 до н. е. вівтар у Лугдуні (Ліон), де галльські громади поклонялися Риму й Августу, а пізніше спорудивши подібний вівтар для германців.
Література й мистецтво
В епоху Августа література і мистецтво переживали розквіт, і Август сам докладав зусилля для їх розвитку. Він був великим будівельником і міг справедливо пишатися тим, що прийняв Рим глиняним, а залишає його мармуровим. Октавіан розбудував ефективну поштову систему, поліпшив пристані та систему шляхів, які з'єднували Рим з колоніями. Храми, форум і суспільні будівлі, зведені при Августі, послужили зразками для багатьох архітекторів і скульпторів. Август і Гай Меценат, який залишався при ньому до кінця свого життя, підтримували поетів і надихали їх присвятити свої таланти оспівуванню ідей нової епохи. Вергілій оспівував божественне походження Риму (і його нинішнього правителя), Горацій прославляв перетворення в релігійному і моральному житті, і навіть Овідій перед засланням оспівував відродження релігії у своєму творі «Фасти».
За часів Октавіана відбувається відродження мистецтва гліптики. У Римі з'являються відповідні школи. Однією з перших була школа Діоскорида, який створив відому камею Августа. Вона вправлена у перстень й на довгі роки стала ознакою імператорської влади, зокрема династії Юліїв-Клавдіїв.
Він сам був здібним письменником. До його доробку належить Нарис щодо своєї державної діяльності, який було написано латиною й грецькою мовою. Його було нанесено на колони храму, спорудженого на честь Августа у столиці Фригії — Анкірі. Отримав назву «Monumento Ancyranum» або «Marmor Ancyranum».
Особистість і успіхи
Характер Августа залишився певною мірою загадкою. У період здобування влади він, поза всяким сумнівом, був часом безпринципний і твердий, і прагнення до влади було його головною пристрастю. Отримавши владу, Октавіан став м'якішим і розвинув у собі якості зразкового державного діяча. Він позбувся вад, що їх мав у юності, і почив серед загальної поваги і любові. Август не був генієм, подібним своєму названому батьку Юлію Цезарю, і часто страждав, порівнюючи себе з ним, однак він мав блискучі таланти в області політики і державного управління.
Його адміністративні реформи, особливо реорганізація армії, були прекрасно продумані і вміло проведені в життя, витримали іспит часом. Крім того, Октавіан був разюче чуйний до суспільної думки і вмів маніпулювати нею. Йому вдалося примирити із собою всі класи, навіть залишки вищої знаті. Він з успіхом потурав республіканським настроям освічених верств суспільства й об'єднав їх у підтримці нового державного устрою. Головний доказ значущості його праць можна бачити в тому, що створена ним державна система проіснувала без особливих змін протягом трьох століть.
Август помер 19 серпня 14 року н. е. у місті Нола, в області Кампанія, його останньою фразою була «Acta est fabula».
Спадок
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek00THlWRU1DVTVSaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUXlVMk1DVkVNU1U0UmlWRU1TVTRNaVZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNRVjhsUkRFbE9UWWxSREFsUWtNbFJEQWxRa1lsUkRBbFFqVWxSREVsT0RBbFJEQWxRakFsUkRFbE9ESWxSREFsUWtVbFJERWxPREFsUkRFbE9ETmZKVVF3SlRsRkpVUXdKVUpCSlVReEpUZ3lKVVF3SlVJd0pVUXdKVUl5SlVReEpUazJKVVF3SlVJd0pVUXdKVUpFSlVReEpUZ3pYeVZFTUNVNU1DVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNNeVZFTVNVNE15VkVNU1U0TVNWRU1TVTRNaVZFTVNVNE15NXFjR2N2TWpJd2NIZ3RKVVF3SlRsR0pVUXdKVUl3SlVRd0pVSkRKVFl3SlVReEpUaEdKVVF4SlRneUpVUXdKVUpFSlVRd0pVSTRKVVF3SlVKQlh5VkVNU1U1TmlWRU1DVkNReVZFTUNWQ1JpVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ01DVkVNU1U0TWlWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1DVkVNU1U0TTE4bFJEQWxPVVVsUkRBbFFrRWxSREVsT0RJbFJEQWxRakFsUkRBbFFqSWxSREVsT1RZbFJEQWxRakFsUkRBbFFrUWxSREVsT0ROZkpVUXdKVGt3SlVRd0pVSXlKVVF3SlVJekpVUXhKVGd6SlVReEpUZ3hKVVF4SlRneUpVUXhKVGd6TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
У сімейному своєму житті Август не міг похвалитися щастям. Доля не дала Октавіану синів. Його шлюб зі Скрибонією, у 40 до н. е., приніс тільки дочку, Юлію, що народилася 39 до н. е. У день її народження, розлучившись зі Скрибонією, Август у 38 до н. е. одружився з Лівією Друзіллою, яку палко кохав і чоловіка якої, Тіберія Клавдія Нерона, примусив до розлучення з нею. Шлюб виявився щасливим і довгим, однак був бездітним. Лівія мала своїх дітей від першого шлюбу: Нерона Клавдія Друза і майбутнього імператора Тіберія, якого він оголосив своїм названим сином і ввів на десять років у спільне управління з повноваженнями проконсула і трибуна. Ці повноваження були відновлені і продовжені в 14 н. е. незадовго до кончини Августа, коли Тіберій його замінив на престолі, одержавши ім'я Тіберій Цезар Август. У заповіті, складеному 3 квітня 12 н. е. спадкоємцями Августа були призначені Тіберій (2/3 майна) і Лівія (1/3 майна); крім цього, були зазначені виплати народу, воїнам і подарунки різним особам. Пошуки спадкоємців і змушене, за відсутністю інших кандидатур, призначення Тіберія призвели до того, що офіційно проголошувана реставрація Республіки в Римі обернулася становленням режиму спадкової монархії.
Август мудро і помірковано користувався своєю необмеженою владою й ощасливив державу всіма благами миру, після того, як провів її через усі жахи міжусобної війни. Не володіючи генієм Юлія Цезаря, він, однак, завжди ясно намічав собі мету і майстерно користувався всіма нагодами. Він поважав науки, сам навіть був віршотворцем і дав своє ім'я цілій епосі, відзначеній розквітом наук і мистецтв.
Август залишив після себе статистичний нарис Римської імперії і перелік його діянь під назвою «Res Gestae Divi Augusti». Залишились фрагменти його прозаїчних і віршованих творів. Смерть імператора викликала глибокий сум: його зарахували до сонму богів, йому споруджували вівтарі і храми. Із залишених ним написів є одна, що становить в 3 відділеннях нарис усієї його суспільної діяльності, майже цілком збереглася на залишках храму в Анцирі.
Пам'ять
- На його честь названо місто Авґуста Треверорум
У мистецтві
19 червня 1857 року у своєму «Щоденнику» Тарас Шевченко порівняв Августа Октавіана, який заслав поета Овідія, зі своїм власним катом — Миколою І.
Октавіан Август є діючою особою роману українського письменника Валентина Чемериса «Скандал в імператорському сімействі».
Література
- Дмитренко Володимир. Октавіан Август. Народження Римської імперії. — Львів: Кальварія, 2010. — 160 с. — (Серія «Володарі Риму»).
- Машкин Н. А. Принципат Августа. Происхождение и социальная сущность. — М., Л.: Издательство Академии наук СССР, 1949. — 688 с.
- Шифман И. Ш. Цезарь Август. — Л.: Наука, 1990 —
- Шаховская Л. Д. Молодость Цезаря Октавиана Августа. — М.: Кром, 1994 —
- — М.: Алетейя, 2001 —
- Кравчук Александр. Император Август. — М.: Радуга, 1994. — 288 с. — (Серия «Исторический роман»).
- Неродо Жан-Пьер. Август. — М.: Молодая гвардия, 2003. — 352 с. — — (Серия «Жизнь замечательных людей»).
- Холланд Ричард. Октавиан Август. Крестный отец Европы. — М., СПб.: АСТ, Астрель, 2010. — 352 с. — , 978-5-271-30472-9 — (Серия «Историческая библиотека»).
Див. також
Примітки
- Luke T. Cultivating the memory of Octavius Thurinus — 2015. — Т. 3, вип. 2. — doi:10.1515/JAH-2015-0012
- Любкер Ф. Octavianus // Реальный словарь классических древностей по Любкеру / под ред. Ф. Ф. Зелинский, А. И. Георгиевский, М. С. Куторга и др. — СПб: Общество классической филологии и педагогики, 1885. — С. 936–940.
- Suetonius 5 // Divus Augustus
- Deutsche Nationalbibliothek Record #118505122 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- Auguste // Encyclopædia Universalis
- http://www.bbc.co.uk/history/historic_figures/augustus.shtml
- Любкер Ф. Octavii // Реальный словарь классических древностей по Любкеру / под ред. Ф. Ф. Зелинский, А. И. Георгиевский, М. С. Куторга и др. — СПб: Общество классической филологии и педагогики, 1885. — С. 940–941.
- Digital Prosopography of the Roman Republic
- Scheid J. Scribonia Caesaris et les Cornelii Lentuli // Bulletin de correspondance hellénique — Athènes: École française d'Athènes, 1976. — Vol. 100, вип. 1. — P. 485–491. — ISSN 0007-4217; 2241-0104 — doi:10.3406/BCH.1976.2060
- Любкер Ф. Livii // Реальный словарь классических древностей по Любкеру / под ред. Ф. Ф. Зелинский, А. И. Георгиевский, М. С. Куторга и др. — СПб: Общество классической филологии и педагогики, 1885. — С. 775–777.
- Julia the Elder // Энциклопедический словарь — СПб: Брокгауз — Ефрон, 1904. — Т. XLI. — С. 370.
- Транквілл, 2019, с. 54.
- Транквілл, 2019, с. 69.
- Chemerys, Valentyn; Чемерис, Валентин (1988). Skandal v imperatorsʹkomu simeĭstvi : istorychnyĭ roman. Kyïv: Radi︠a︡nsʹkyĭ pysʹmennyk. ISBN . OCLC 20019253.
Джерела
- Шевченківський словник : у 2 т. / Інститут літератури ім. Т. Г. Шевченка Академії Наук УРСР. — Київ : Головна редакція УРЕ, 1978.
- Гай Светоній Транквілл. Життєписи дванадцяти цезарів. — Львів : Піраміда, 2019. — Т. пер. з латин. П. Содомора. — 321 с. — .
Посилання
- Є. О. Харитонов. Август [ 20 листопада 2016 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 1998—2004. — .
- Твори Авґуста [ 2 лютого 2008 у Wayback Machine.](лат.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Gaj Yulij Cezar Oktavian Avgust lat Gaius Iulius Caesar Octavianus Augustus pri narodzhenni Gaj Oktavij Turin lat Gaius Octavius Thurinus 23 veresnya 63 do n e 19 serpnya 14 n e rimskij derzhavnij i vijskovij kerivnik najmogutnishij imperator Rimskoyi imperiyi z 27 roku do n e i do svoyeyi smerti v 14 roci n e Oktavian Avgust lat Imperator Caesar Divi f Augustus Rimskij Imperator 38 do n e 19 serpnya 14 n e Poperednik Gaj Yulij Cezar Nastupnik Tiberij Avgust 16 sichnya 27 do n e 19 serpnya 14 n e Poperednik Zasnovnik titulu Nastupnik Tiberij Cezar 9 travnya 44 do n e 19 serpnya 14 n e Poperednik Gaj Yulij Cezar Nastupnik Tiberij Rex Nastupnik Tiberij Pontifex Maximus 6 bereznya 12 do n e 19 serpnya 14 n e Poperednik Mark Emilij Lepid Nastupnik Tiberij Faraon Yegiptu 30 do n e 19 serpnya 14 n e Poperednik Ptolemej XV Nastupnik Tiberij Im ya pri narodzhenni lat C Octavius C f 1 Narodzhennya 23 veresnya 63 do n e 3 Rim Rimska respublika 4 5 Smert 19 serpnya 14 6 75 rokiv Nola Rimska imperiya 4 Pohovannya Mavzolej AvgustaKrayina Starodavnij RimReligiya davnorimska religiyaRid Dinastiya Yuliyiv Klavdiyiv Yuliyi Cezari i dBatko Gaj Oktavij abo Gaj Yulij CezarMati Atiya Balba Sekunda 8 8 Shlyub Klavdiya Pulhra 8 8 Skriboniya 8 i Liviya DruzillaDiti Yuliya Starsha Gaj Yulij Cezar Vipsanian Lucij Yulij Cezar Vipsanian Tiberij i Mark Vipsanij Agrippa Postum Mediafajli b u Vikishovishi Vislovlyuvannya u Vikicitatah U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej z takim im yam Avgustin Dvoyuridnij onuk prijomnij sin i spadkoyemec Gaya Yuliya Cezarya Kolis slovom avgust nazivali tilki te sho malo bozhestvenne pohodzhennya Privlasnivshi sobi cej titul imperator faktichno dorivnyav svoyu vladu do bozhestvennoyi piznishe na jogo chest u deyakih movah bulo nazvano vosmij misyac roku Same na cej chas pravlinnya Oktaviana Avgusta pripadaye narodzhennya Isusa Hrista Avgust zasnovnik yuliansko klavdianskoyi dinastiyi Vidznachivsya peremogoyu v 31 do n e pri Akciyi nad rimskim polkovodcem Markom Antoniyem i yegipetskoyu cariceyu Kleopatroyu zavershiv gromadyanski vijni 43 31 do n e sho pochalisya pislya smerti Cezarya Zoserediv u svoyih rukah diktatorsku vladu zberigshi tradicijni respublikanski ustanovi zapochatkuvavshi novu formu suspilnogo ustroyu principat Piznishe termin Avgust z latini zvelichenij bogami nabuv znachennya titulu imperatora Chas pravlinnya Avgusta vvazhayetsya zolotim vikom rimskoyi literaturi i mistectva Vergilij Goracij Ovidij Tit Livij ta in Vvazhayetsya odnim z najefektivnishih i najsuperechlivishih lideriv lyudskoyi istoriyi Ditinstvo ta yunistOktavij u yunosti Gaj Oktavij Turin Gaius Octavius Thurinus narodivsya v Rimi 23 veresnya 63 do n e i pohodiv iz zamozhnogo i shanovnogo simejstva najbilshim dosyagnennyam yakogo za poperedni pivtora stolittya bula posada vijskovogo tribuna yaku zdobuv prapradid Oktaviya Jogo did obijmav posadu v provincijnih magistraturah volskogo mista i nabuv velikih statkiv Batko Gaj Oktavij 58 do n e pershij predstavnik rodu sho stav senatorom u 61 do n e buv pretorom i uspishno keruvav Makedoniyeyu brav uchast v pridushenni povstannya Spartaka imovirno same peremoga nad rabami vtikachami bilya mistechka Turiyi stala nagodoyu dodati do imeni sina prizvisko Turin Thurinus U period borotbi za vladu Mark Antonij namagavsya ochorniti konkurenta stverdzhuyuchi sho did buv minyajlom a pradid vilnovidpushenim ale naskilki vidomo ce ne vidpovidaye dijsnosti yak i chislenni uleslivi perekazi pro pohodzhennya imperatora vid bogiv ta chudesni znamennya sho provishali majbutnyu velich i kotri buli poshireni pid chas jogo pravlinnya Oktavij otrimav nalezhne znatnomu rimlyaninovi vihovannya Sered jogo vchiteliv zgaduyutsya rab pedagog Sfer i greckij filosof Arij rodom z Aleksandriyi Greckoyi movi majbutnogo imperatora navchav Apollodor z Pergama tomu vin dobre oriyentuvavsya v greckij poeziyi i zahoplyuvavsya drevnoyu komediyeyu Latinskij ritorici Oktavij navchavsya v Marka Epidiya Mati Oktaviya Atiya bula dochkoyu Yuliyi sestri Yuliya Cezarya I cej rodinnij zv yazok obumoviv bliskuchu kar yeru majbutnogo imperatora U 12 rokiv vidpovidno do rimskih zvichayiv Oktavij vimoviv publichnu pohvalno pominalnu promovu do konchini svoyeyi babusi Yuliyi 51 do n e U comu vistupi pidkreslyuvalisya rodinni zv yazki z mogutnimi Yuliyami i nasampered iz samim Cezarem 18 zhovtnya 48 do n e u vici 15 rokiv Oktavij odyagnuv na sebe cholovichu togu tobto buv viznanij povnolitnim Cezar vidilyav yunogo Oktaviya z pomizh svoyih rodichiv pokladayuchi na nogo osoblivi nadiyi Vin buv vklyuchenij do kolegiyi zherciv pontifikiv yakih ocholyuvav sam Cezar ce dozvolilo Oktaviyu vvijti iz samogo pochatku do verhnih esheloniv vladi Rimskoyi derzhavi stati patriciyem Z doruchennya Cezarya keruvav Greckimi igrami ce zakinchilosya dlya nogo tyazhkoyu hvoroboyu a v 47 do n e buv prefektom mista pid chas Latinskih igor Simnadcyatirichnij Gaj Oktavij Furin buv sered vidznachenih pid chas triumfu Cezarya v serpni 46 do n e za peremogu v afrikanskij kampaniyi Cezar takozh brav jogo v ispansku kampaniyu 45 do n e U 44 do n e Oktavij perebuvav v Apolloniyi Epir suchasna Albaniya de jmovirno uzyav uchast u pidgotovci pohodiv proti dakiv ta parfyan abo makedonciv Iz zapovitu vbitogo 15 bereznya 44 do n e Yuliya Cezarya stalo vidomo sho Oktavij ogoloshuyetsya nazvanim sinom i spadkoyemcem troh chvertej majna Zapovit Cezarya buv rozrahovanij na prirodnij hid podij tomu zagibel imperatora pid nozhami zmovnikiv vidkrila pered Rimom perspektivu ne tilki derzhavnogo zakolotu a j gromadyanskoyi vijni Oktavij stav pered viborom prijnyati spadshinu vbitogo diktatora i vstupiti v borotbu za vladu abo vidmovitisya vid neyi i nazavzhdi zalishiti politiku Shodzhennya do vladiPovernuvshis do Italiyi Oktavij virishiv domagatisya oderzhannya nebezpechnoyi spadshini popri te sho poziciyi visimnadcyatirichnogo yunaka buli duzhe slabki U toj chas u Rimi borolisya dvi partiyi respublikanska sho skinula Cezarya i partiya Marka Antoniya i Marka Emiliya Lepida sho pid privodom pomsti za smert Cezarya pragnula lishe zahopiti vladu u vlasni ruki Borotba skinchilasya peremogoyu ciyeyi partiyi providnik kotroyi konsul Mark Antonij koristuvavsya majzhe neobmezhenoyu vladoyu Respublikanska partiya postavilasya do Oktaviya z prirodnoyu pidozroyu a Mark Antonij zahopivshi groshi j arhiv Cezarya vidpoviv jomu vidmovoyu Mayuchi u svoyemu aktivi tilki fakt usinovlennya Oktavij virushiv do Brundiziya de todi perebuvalo vijsko i kudi nadhodilo sporyadzhennya i groshi dlya vijni u Makedoniyi de pribrav sobi im ya Gaj Yulij Cezar Oktavian sam vin nikoli ne dodavav Oktavian ale tilki cim im yam jogo nazivali suprotivniki i pid nim vin uvijshov do istoriyi shob uniknuti plutanini Cej demarsh mav svidchiti sho vin prijmaye zapovit Oktavian pochav zbirati prihilnikiv i v pershu chergu namagavsya zdobuti prihilnist Cicerona yakij nayivno vvazhav sho maye mozhlivist skoristatisya yunakom yak zasobom u borotbi z Antoniyem a potim skinuti jogo z rahunkiv Naprikinci kvitnya Oktavian z yavivsya u Rimi yak privatna osoba z nevelikim pochtom de 9 travnya ogoloshuye na narodnih zborah sho prijmaye spadshinu Cezarya Pislya cogo vidpovidno do zapovitu rozdav rimlyanam nalezhni groshi po 300 sesterciyiv prichomu z vlasnoyi kisheni i ulashtuvav svoyim koshtom ludi Victoriae Caesaris igri na chest peremog Cezarya Mark Antonij tim chasom siloyu provodit cherez senat agrarnij zakon ta zakon pro obmin provinciyami sho mali pidsiliti jogo vladu Borotba mizh Oktavianom ta Markom Antoniyem pochala nepokoyiti partiyu cezarianciv i voni dvichi robili urochisti demonstrativni primirennya yaki zavershuvalisya nichim Koli u veresni nazriv rozriv mizh Markom Antoniyem i senatom de goru vzyav Ciceron ta partiya respublikanciv Oktavian nelegalno zibrav vijsko z troh tisyach veteraniv armiyi jogo nazvanogo batka a takozh zumiv peremaniti na svij bik dva legioni Marka Antoniya poobicyavshi vp yatero bilshu platnyu i uklav ugodu z Decimom Yuniyem Brutom odnim z ubivc Cezarya yakij cherez Marka Antoniya vtrativ provinciyu Galliyu Ogolosivshi vijnu Marku Antoniyu senat na propoziciyu Cicerona viznachiv oficijnij status Oktaviana zrobivshi jogo senatorom v ranzi kvestora i ogolosivshi pretorom nadali povnotu vijskovoyi vladi pri comu senat takozh zobov yazav jogo dopomagati u vedenni vijni dvom konsulam obranim 43 do n e U bitvah 14 ta 21 kvitnya Mark Antonij dvichi buv rozbitij bilya Mutini div Mutinska vijna de Oktavian bivsya yak zvichajnij legioner Mark Antonij vtik do Galliyi obidva konsuli zaginuli i v takij sposib Oktavian viyavivsya komanduvachem usiyeyi peremozhnoyi armiyi U Rimi respublikanske ugrupovannya svyatkuvalo peremogu Ciceron ogolosiv Marka Antoniya vorogom batkivshini Pri comu triumf distavsya Decimu Yuniyu Brutu a Oktavianu lishe ovaciya Senat namagavsya vidstoroniti Oktaviana vid aktivnoyi vijskovo politichnoyi diyalnosti i postanoviv peredati vladu nad morem Sekstu Pompeyu Marku Brutu Makedoniyu a Kassiyu Siriyu Oktavian negajno zazhadav sobi konsulstva i koli senat stav zaperechuvati rushiv marshem na Rim Vijska v misti stali na jogo bik i neminuchogo pograbuvannya mista vdalosya uniknuti Oktavian buv obranij konsulom 19 serpnya 43 do n e u vici dvadcyati rokiv razom zi svoyim dyadkom Kvintom Pediyem i vikonav svij pershij obov yazok pered nazvanim batkom tim sho viv zakon pro proskripciyi shodo jogo vbivc Teper spadkoyemec Cezarya mig vesti peregovori na svoyih umovah z Markom Antoniyem kotrij ob yednav u Galliyi sili z Markom Emiliyem Lepidom Utroh voni zustrilisya v Bononiyi such Bolonya i uklali ugodu pro rozdilennya mizh soboyu verhovnoyi vladi i buli progolosheni triumvirami z vishimi povnovazhennyami na termin z 27 listopada 43 do n e po 31 grudnya 38 do n e Liderom triumviratu stav Mark Antonij starshij za vikom i stanovishem Z metoyu zalyakati opoziciyu i zabezpechiti sebe potribnimi koshtami triumviri piddali proskripciyam spiski osib sho pidlyagali znishennyu trista senatoriv i dvi tisyachi osib zi stanu vershnikiv Po vsij Italiyi pochalosya polyuvannya za lyudmi pid chas vtechi zaginuv Ciceron Proskripciyi stvorili v Rimi atmosferu teroru i zmusili nadovgo zamovknuti vsih ucililih opozicioneriv Odnak borotba za vladu she ne bula zakinchena Mark Antonij i Oktavian virushili v Makedoniyu shob rozbiti Marka Yuniya Bruta i Gaya Kassiya ubivc Cezarya Pislya peremogi pri Filippah 42 do n e Mark Antonij prijnyav pid svoye keruvannya shidni provinciyi a Oktavian povernuvsya do Italiyi de provivshi bezzhalisni konfiskaciyi zabezpechiv veteraniv zemelnimi nadilami U 41 do n e vin buv zmushenij vesti vijnu v Peruziyi such Perudzha pridushuyuchi zakolot pidnyatij bratom Marka Antoniya Luciyem Antoniyem yakogo pidtrimuvala Fulviya druzhina Marka Antoniya Antonij bolisno sprijnyav diyi Oktaviana odnak u 40 do n e v Brundiziyi mizh nimi bulo dosyagnute primirennya vidpovidno do yakogo Marku Antoniyu vidhodili vsi shidni a Oktavianu usi zahidni provinciyi za vinyatkom Afriki sho zalishilasya za Lepidom Dlya pidkriplennya soyuzu Antonij ozhenivsya z Oktaviyeyu sestroyu Oktaviana na toj chas Fulviya pomerla U nastupnomu roci v Mizeni bilya Neapolitanskoyi zatoki buv pidpisanij pakt iz Sekstom Pompeyem u yakomu triumviri viznavali jogo vladu nad Siciliyeyu Sardiniyeyu i Korsikoyu Potim Antonij povernuvsya na Shid Sekst nezabarom denonsuvav Mizenskij pakt a mizh Oktavianom i Antoniyem znovu vinikli tertya Odnak starannyami sho doklav Oktavian u 37 do n e v Tarenti bulo znov dosyagnute primirennya Triumvirat legalnij termin vladi yakogo minuv buv prodovzhenij na nastupni p yat rokiv i triumviri uklali ugodu pro spilni diyi proti Seksta Pompeya U 36 do n e Oktavian i Lepid organizuvali visadku na Siciliyi hocha sam Oktavian zaznav zhorstkoyi porazki i divom ne potrapiv u polon jogo virnij spodvizhnik i najkrashij voyenachalnik Mark Vipsanij Agrippa vryatuvav stanovishe i 3 veresnya 36 do n e Sekst buv rozbitij Lepid yakij posvarivsya zi svoyim soyuznikom pislya peremogi buv pokinutij svoyimi vijskami i usunutij Oktavian mayuchi z 38 do n e titul imperator sho spokonvichno poznachav sudovu posadu u vidanni yakoyi znahodilosya vijskove komanduvannya imenuyuchi sebe imperator Caesar divi filius imperator Cezar sin boga povernuvsya do Rimu shob vidsvyatkuvati ovaciyu i sered inshih pochestej distav svyashenne zvannya plebejskogo tribuna Teper Oktavian mav vladu nad usim Zahodom a Mark Antonij nad usim Shodom i zitknennya dvoh verhovnih volodariv stavalo neminuchim Spadkoyemec Cezarya nabuv avtoritet i populyarnist zavdyaki peremozi nad Sekstom Pompeyem sho zabezpechila bezpeku shlyahiv zernovih postachan do Rimu a zibravshi svoyi vijska domigsya she bilshoyi slavi pri zavoyuvanni Illiriyi Dalmaciyi u 35 33 rr do n e U prodovzhennya nastupnih dekilkoh rokiv vin i jogo spodvizhniki osoblivo Agrippa Edil z 33 do n e plidno zajmalisya suspilnimi spravami Pochalisya bezkoshtovni rozdachi soli j oliyi vidkrivalisya suspilni lazni u teatrah rozkidalisya tesseri svoyeridni zhetoni za yakimi mozhna bulo oderzhati groshi odyag produkti tosho Demonstruyuchi svoyu starorimsku dobroporyadnist Agrippa vignav z Rimu magiv ta astrologiv Nareshti bulo zaboroneno vidkrivati sudovi spravi za obvinuvachennyam u piratstvi tobto v spivchutti i dopomozi Sekstu Pompeyu ce buv zhest ubik senatu Tim chasom Mark Antonij utrachav svij vpliv cherez bezuspishni parfyanski kampaniyi i stavav dalekim rimskomu narodovi zijshovshis z Kleopatroyu Takim chinom Oktavian oderzhav mozhlivist pidnyatisya yak providnik Italiyi j Rimu sho vistupaye proti shidnoyi carici i yiyi zanepalogo kohancya Kriza nastala po zavershenni drugogo p yatirichnogo terminu triumviratu na pochatku 32 do n e koli prihilniki Marka Antoniya buli obrani konsulami a Oktavian zazhadav vid Antoniya sklasti svoyi vladni povnovazhennya Konsuli i bilshe nizh trista senatoriv viyihali z Italiyi i priyednalisya do Antoniya odnak Oktavian zmusiv div vestalok anulyuvati zapovit Antoniya j oprilyudniti jogo z podiumu senatu To buv dosit neobdumanij dokument sho pidnosiv Kleopatru i vsih yiyi ditej porodzhenih vid Antoniya i pidburiv proti ostannogo suspilnu dumku Spadkoyemec Cezarya otrimav mozhlivist domogtisya klyatvi v osobistij virnosti vid usogo narodu Italiyi sho vimagali vid nogo stati vozhdem u vijni Usi zahidni provinciyi stali na jogo bik Vijna bula ogoloshena osobisto Kleopatri i 31 do n e Oktavian ukripivshi svoye derzhavne stanovishe prijnyattyam konsulstva protyagom 32 do n e vin zalishavsya privatnoyu osoboyu prijnyav vijskove komanduvannya U bitvi pri Akciyi 2 veresnya 31 do n e vin zavdav rishuchoyi porazki ob yednanim armiyam Marka Antoniya i Kleopatri sho vtekli do Yegiptu Cya zvityaga zrobila Oktaviana povnopravnim gospodarem Rimskoyi derzhavi Nezabarom pislya bitvi pid Akciyi Oktavian virushiv do Afin j u Elevsini prijnyav prisvyatu v Elevsinski misteriyi Zimu 31 30 r do n e vin proviv na Samosi perebuvayuchis tam vstupiv u svoye chetverte konsulstvo razom z Markom Liciniyem Krassom sinom vidomogo triumvira 1 serpnya sekstilya cej misyac piznishe nazvut na jogo chest augustus 30 do n e vin uvijshov v Aleksandriyu Antonij i Kleopatra zapodiyali sobi smert Statuyi Marka Antoniya i napisi na jogo chest buli znisheni jogo den narodzhennya buv ogoloshenij neshaslivim dnem vsim Antoniyam bulo zaboroneno v majbutnomu brati im ya Mark Buv aneksovanij Yegipet i zahopleni velichezni skarbi Nastupnogo roku Gaj Oktavij Furin povernuvsya do Rimu de vidsvyatkuvav potrijnij triumf zavoyuvannya Illiriyi peremogu pri Akciyi i zavoyuvannya Yegiptu Gromadyanski vijni zakinchilisya Pravlinnya AvgustaDivus Augustus Avgust Primaporta u Vatikanskih muzeyah Vlada Oktaviana v imperiyi stala nezaperechnoyu odnak zakonnist yiyi zalishalasya pid sumnivom Pochinayuchi z 31 do n e vin stav shorichno obiratisya na konsulstvo ale pri comu perevishuvav usi zakonni povnovazhennya vimagayuchi sobi neobmezhenoyi verhovnoyi vladi vidpovidno do narodnoyi klyatvi 32 do n e Teper pislya zakinchennya vijni podalshe zmicnennya osobistoyi vladi moglo vidshtovhnuti vid nogo vishi i seredni shari italijskogo naselennya nalashtovani v respublikanskomu dusi U 28 do n e Oktavian zajnyavsya skasuvannyam protizakonnih aktiv triumviratu i razom zi svoyim drugom konsulom Agrippoyu proviv perepis i zhorstku chistku senatu sho nadto rozrissya i mav u svoyemu skladi bezlich nebazhanih osib Primitna osoblivist novogo spisku senatoriv polyagala v tomu sho z 28 do n e pershim u nomu znachivsya Oktavian tim samim vin viznavavsya pershoprisutnim u senati princeps senatus Ce polozhennya sho zbereglosya protyagom usogo jogo zhittya bulo ne tilki pochesnim a j nadavalo mozhlivist efektivno vplivati na derzhavni spravi Vono stalo she odniyeyu fundamentalnoyu lankoyu v skladnomu oformlenni jogo verhovnoyi vladi Antichnist bachila v tituli pershoprisutnogo princepsa sut usiyeyi sistemi Potim 13 sichnya 27 do n e Oktavian urochisto sklav iz sebe nadzvichajni povnovazhennya i zalishiv za soboyu odne z dvoh shorichnih konsulstv Zvichajno cya komediya nikogo ne mogla obduriti senatori hto shiro a hto zi strahu poboyuyuchis spiznitisya z viyavlennyami virnopiddanstva blagali Oktaviana prijnyati ci povnovazhennya nazad Tak sho avtoritet pershoprisutnogo v senati j do togo dovichna tribunska vlada i prisyaga na virnist znovu buli dopovneni tiyeyu vladoyu yaku Oktavian mav yak triumvir I vse taki Oktavian voliv pidkreslyuvati sho derzhavu vin peredav senatu i narodu i jogo neobmezhena vlada gruntuvalasya na tomu sho avtoritetu v nogo bulo bilshe nizh v inshih todi yak svoyimi povnovazhennyami vin dorivnyuye inshim kolegam Na znak podyaki 16 sichnya 27 do n e senat nadav jomu pochesne im ya Avgust Imperator Cezar Avgust sin bozhestvennogo V imeni use bulo znachushim Nadanij senatom titul imperator komanduvach stav dovichnim i poznachav verhovnu vladu sho vklyuchala komanduvannya vijskami pravo styaguvati podatki ogoloshuvati vijnu j ukladati mir keruvati provinciyami i zdijsnyuvati vladu nad gromadyanami azh do zhittya i smerti senatora i vershnika Z cogo momentu v antichnosti veli pochatok rimskoyi monarhiyi Stavshi osobistim im yam titul imperatora mav svidchiti sho vsi ci funkciyi vlastivi novomu volodarevi yak ranishe Cezaryu Druga komponenta Cezar bula do togo prizviskom odnogo z vidgaluzhen patricianskogo rodu Yuliyiv vidteper ce bulo rodove im ya volodarya sho provishalo pro stvorennya dinastiyi spadkoyemciv Cezarya Avgust vzyav na sebe spravu zamirennya provincij Z ciyeyu metoyu vin buv priznachenij na desyat rokiv pravitelem velikih provincij vklyuchayuchi Ispaniyu krim yiyi pivdennoyi oblasti Betiki Galliyu Siriyu i Yegipet Za vinyatkom cih povnovazhen sho mali precedenti v epohu piznoyi respubliki koli taki nadzvichajni povnovazhennya buli po golosuvanni v senati nadani Pompeyu i Cezaryu derzhavnij lad respubliki buv vidnovlenij Pokazovo sho Oktavian zavzhdi protestuvav koli jogo nazivali panom dominus i vsilyako namagavsya unikati urochistih ceremonij Vin kategorichno vidmovlyavsya vid diktatorskoyi vladi i vid obrannya dovichnim cenzorom Vzagali Oktavian namagavsya povoditisya yak zvichajnij peresichnij gromadyanin Razom zi svoyimi kandidatami vin obhodiv gromadyan verbuyuchi na viborah dlya nih prihilnikiv za starorimskoyu tradiciyeyu vin i golosuvav yak prostij gromadyanin ne vtruchavsya u vidpravlennya pravosuddya navit koli mova jshla pro jogo druziv Vilni vibori buli vidnovleni magistrati pid kerivnictvom senatu vikonuvali svoyi zvichajni funkciyi prokonsuli sho oderzhuvali vladu nad provinciyami terminom na odin rik bilshe ne pidporyadkovuvalisya Avgustu Na monetah Oktavian Avgust buv poznachenij yak zahisnik voli rimskogo narodu Pri comu vin zberig kontrol nad usima legionami za vinyatkom tih kotrimi komanduvali prokonsuli Illiriyi Makedoniyi j Afriki 27 25 roki do n e Avgust proviv u svoyih zahidnih provinciyah de jomu nareshti vdalosya pidkoriti nespokijni plemena Pivnichno Zahidnoyi Ispaniyi Asturiyi i Kantabriyi Pri tomu shoroku Oktavian vistavlyav svoyu kandidaturu na konsulstvo i prirodno obiravsya na cyu posadu Nastilki trivale perebuvannya yak konsula ne peredbachalosya postanovami 27 do n e i tomu stalo viklikati dedali duzhche nevdovolennya Z odnogo boku shlyahta mala svoyi pretenziyi cherez te sho shansi oderzhati konsulstvo vpali vdvichi Z inshogo boku usi usvidomlyuvali sho nastilki trivale perebuvannya odniyeyi personi u vishij derzhavnij posadi superechit zakonu i duhovi respubliki Nevdovolennya dosyaglo vishogo rivnya v 23 do n e koli Avl Terencij Var Murena drugij konsul i do togo virnij soratnik Avgusta organizuvav zmovu z metoyu jogo ubivstva Avgust zrozumiv sho yaksho vin hoche uniknuti doli Yuliya Cezarya jomu dovedetsya piti na serjoznishi postupki i z 1 lipnya 23 do n e Avgust vidmovivsya vid konsulstva pislya chogo za vinyatkom dvoh rokiv 5 i 2 do n e nikoli bilsh ne domagavsya jogo ale natomist oderzhav dovichnu tribunsku vladu z pravom vnositi na zasidannyah senatu propoziciyi a takozh dovichnu prokonsulsku vladu yaka vsuperech rimskim zvichayam diyala j u samomu Rimi i za jogo mezhami U 24 do n e postanovoyu senatu Avgust buv zvilnenij vid zakonodavchih obmezhen U 19 do n e jomu buli nadani znaki konsulskoyi vladi i 12 liktoriv a takozh pravo siditi mizh konsulami Pislya smerti Lepida Avgust stav 12 do n e velikim pontifikom tobto golovoyu rimskogo zhrectva Z 13 do n e rishennya Avgusta uhvaleni razom z jogo pasinkom Tiberiyem abo z kim nebud inshim pririvnyuvalisya do postanov senatu Pid riznimi privodami Avgust nadilyavsya nadzvichajnimi povnovazhennyami Trichi u 19 18 i 11 rr do n e vin odnoosibno priznachavsya popechitelem zakoniv i dobrih udach Avgust zalishivsya prokonsulom svoyih provincij jogo pravlinnya v nih ne pripinyalosya azh do 17 do n e odnak bazhayuchi prodemonstruvati sho jogo vlada protrivaye ne dovshe nizh ce bude neobhidno Avgust vidmovivsya vid provincij u yakih uzhe buv vstanovlenij mir Narbonskoyi Galliyi Pivdennoyi Galliyi i Kipru Yak kompensaciyu Avgust oderzhav majus imperium tobto vishi povnovazhennya stosovno inshih prokonsuliv i v razi potrebi mav pravo ne zvazhati na yih rishennya Vin takozh oderzhav povnovazhennya sklikati senat i viznachati jogo diyalnist 2 do n e Avgust oderzhav titul batka batkivshini yakij nadav jomu batkivsku vladu nad Rimom i rimlyanami Do nogo cej titul nalezhav tilki Ciceronu ta Cezaryu 22 do n e Avgust vidbuv u trivalu podorozh shidnimi provinciyami i ne povertavsya v Rim do 19 do n e Yaksho respublikanska opoziciya bula zadovolena novim stanom sprav to narod nim buv nezadovolenij i proponuvav ustanoviti diktaturu prijnyati richne konsulstvo z bezstrokovim prodovzhennyam a takozh kilka inshih neordinarnih posad U 22 i 20 do n ye narod napolyagav na jogo obranni konsulom odnak Avgust vidmovivsya prijnyati cyu posadu Ekspansiya Rimskoyi imperiyi Avgust ne buv vidatnim polkovodcem ale vin istotno rozshiriv kordoni imperiyi v rezultati trivalih vijn chastinu z yakih vin viv sam ale bilshist velasya Agrippoyu Tiberiyem Druzom i inshimi kompetentnimi voyenachalnikami Avgusta ne privablyuvali shidni zavoyuvannya i vin protivivsya suspilnij dumci sho pidtrimuvala ideyu vidplati Parfiyi U 20 do n e Avgust zmusiv parfyan vidati shtandarti i branciv zahoplenih u Krassa v bitvi pri Karrah u 53 do n e i viznati rimskogo stavlenika na virmenskomu prestoli Avgust pidtverdiv prava vsih zalezhnih praviteliv yakih Mark Antonij posadiv na Shodi zokrema Polema Pontijskogo Aminta Galatskogo Arhelaya Kappadokijskogo ta Iroda Yudejskogo V Yevropi krim zamirennya Ispaniyi zusillya Oktaviana buli spryamovani na dostatnye zmicnennya pivnichnoyi granici pivnichni mezhi Italiyi zalishalisya duzhe urazlivi Pershim etapom buli zavoyuvannya alpijskih oblastej Reciyi j Noriku azh do Dunayu sho zdijsnyuvalisya Tiberiyem i Druzom 16 14 do n e U nastupni p yat rokiv 13 9 r do n e Agrippa i potim Tiberij pidkorili Pannoniyu tim chasom Druz rushivshi do shodu vid Rejnu v Nimechchinu dosyag Elbi Pislya smerti Druza v 9 do n e jogo vijskovu zadachu vzyav na sebe Tiberij 4 6 r n e bula zavojovana Meziya Ale nizka porazok zokrema vid Arminiya korolya geruskiv yakij u Tevtoburzkomu lisi 9 n e povnistyu znishiv tri legioni Kvintiliya Vara komanduvacha rimskimi chastinami v Nimechchini zmusila Avgusta vidmovivsya vid svoyih ambicijnih planiv i legioni vidstupili za Rejn Nezvazhayuchi na cyu nevdachu dosyagnennya Avgusta buli velichezni Vin prosunuv pivnichni kordoni do Dunayu i priyednav do imperiyi chotiri provinciyi Reciyu Norik Pannoniyu i Meziyu Oskilki ci provinciyi razom z Illirieyu buli dodani do oblastej jogo pravlinnya ta jogo vaga v uryadi imperiyi znachno zrosla Krim togo vijskovi chastini buli vivedeni z Makedoniyi i takim chinom tilki odin legion sho pidkoryavsya prokonsulovi Afriki zalishavsya ne pid jogo komanduvannyam Vijsko Zaslugoyu Avgusta bulo stvorennya postijnoyi armiyi potrebu v yakij imperiya vidchuvala davno Pislya bitvi pri Akciyi vin rozpustiv bilshu chastinu velicheznih armij sformovanih nim i Markom Antoniyem Zbrojni sili vidteper stanovili 28 legioniv chislo yakih pislya porazki Vara skorotilosya do 25 yaki stali postijnimi vijskovimi pidrozdilami i bagato z nih isnuvali protyagom stolit Z 30 do n e Avgust ustanoviv rekrutskij nabir iz shistnadcyatirichnogo viku a v 6 roci n e z dvadcyati rokiv Golovnoyu finansovoyu problemoyu z yakoyu senat nikoli ne zishtovhuvavsya v chasi respubliki stalo nadilennya demobilizovanih veteraniv zemelnimi nadilami i groshovimi nagorodami Do 6 roku n e Avgust sam kupuvav neobhidni zemli abo oplachuvav dopomogu vlasnim koshtom Potim vin stvoriv osoblivu vijskovu skarbnicyu i vsuperech senatskij opoziciyi ustanoviv novij podatok iz gromadyan Rimu dlya yiyi napovnennya Dopomizhni chastini v provinciyah sho ranishe nabiralisya neregulyarno takozh buli reorganizovani i perevedeni na postijnu osnovu Buli stvoreni takozh dva postijnih floti sho bazuvalisya v Ravenni j Mizeni Inshim novovvedennyam u vijskah stala reorganizaciya tradicijnih zagoniv ohoronciv pretorianskih kogort prokonsuliv u chislennij i postijnij pidrozdil z dev yati kogort dev yat tisyach voyiniv rozmishenih navkolo Rimu Z nimi buli tisno zv yazani she tri miski kogorti roztashovani v samomu Rimi Civilna administraciya moneta Oktaviana Avgusta Dlya vikonannya riznomanitnih zavdan Avgust stvoriv u dopomogu sobi administrativnu mashinu za svoyim harakterom rudimentarnu priznachenu dlya konkretnih sprav bez chitkoyi vnutrishnoyi koordinaciyi Vin priznachav senatoriv z konsulskogo abo pretorianskogo seredovisha yak svoyih upovnovazhenih legati Avgusta dlya upravlinnya svoyimi provinciyami i komanduvannya legionami za vinyatkom Yegiptu Vin takozh uvodiv starshogo senatora v konsulskij rang yak prefekta mista dlya pidtrimki poryadku v Rimi silami miskih kogort upershe take timchasove priznachennya pishlo pid chas perebuvannya Avgusta v Ispaniyi v 26 do n e a potim buvshi vidnovlene v period jogo perebuvannya v Galliyi v 16 13 do n e nabulo postijnogo statusu azh do kincya jogo pravlinnya Dlya komanduvannya dopomizhnimi chastinami i keruvannya malenkimi provinciyami imperator zvichajno vikoristovuvav prefektiv vershnickogo rangu Avgust vikoristovuvav vershnikiv dlya komanduvannya znovu organizovanimi zagonami pozhezhnikiv dlya zabezpechennya zernovih postachan do Rimu i yak komandiriv pretorianskoyi gvardiyi Dlya kontrolyu svoyih finansovih interesiv u provinciyah Avgust vikoristovuvav privatnih agentiv prokuratoriv sho vidali jogo privatnim majnom ale takozh zbirali pributok i robili viplati vijskovim chastinam prokuratori zazvichaj buli lyudmi z vershnickogo stanu odnak deyaki z nih a takozh usi yihni pidlegli vihodili z pomizh vilnovidpushenikiv i rabiv Avgusta Pid upravlinnyam Avgusta provinciyi prinosili velikij pributok Po pershe provinciyi koristalisya z plodiv miru sho vstanovivsya pislya gromadyanskih voyen i pov yazanih z nimi neshast Po druge Avgust skasuvav chinnu ranishe sistemu styaguvannya podatkiv u provinciyah i razom z neyu poklav kinec vimagannyam z boku vidkupnikiv ustanovivshi fiksovanij riven podatkiv sho zalezhit vid cenzu naselennya i vlasnosti U svoyij chastini imperiyi vin vidibrav dlya upravlinnya najkrashih lyudej i trimav yih pid vlasnim kontrolem Inodi koristuyuchis svoyimi pravami Avgust pripinyav zlovzhivannya v inshih provinciyah i sprostiv proceduru vidpovidno do yakoyi yihni zhiteli mogli vimagati zadovolennya vid praviteliv sho zajmalisya zdirnictvom Oktavian Avgust u viglyadi Yupitera Socialna j religijna politika Avgust namagavsya reformuvati religijne moralne i socialne zhittya rimskogo narodu Vin vidnovlyuvav zanedbani hrami zabuti rituali diyalnist zhrectva j u cilomu robiv zusillya shob pozhvaviti stari religijni tradiciyi perejnyati patriotichnim duhom U sferi morali imperator namagavsya vidnoviti svyashenne stavlennya do shlyubu i stimulyuvati narodzhuvanist z cimi cilyami provivshi blizko 18 do n e dva zakoni lex Julia de adulteris sho viznavav podruzhnyu zradu zlochinom i lex Julia de maritandis ordinibus sho peredbachaye pokarannya neodruzhenih i bezditnih gromadyan i zaohochennya batkiv velikih simejstv U 17 do n e svyatkuvannyam Sekulyarnih igor bulo ogolosheno nastannya novoyi krashoyi eri Piznishe za dopomogoyu dvoh zakoniv Avgust uporyadkuvav i obmezhiv zvilnennya rabiv namagayuchis pripiniti poshirennya falsifikaciyi gromadyanstva sho praktikuvalasya sered vilnovidpushenikiv Osoblivu oberezhnist Avgust viyavlyav do proyaviv pokloninnya svoyij osobi Vidomo sho deyaki novovvedennya Cezarya v cij oblasti pidirvali jogo populyarnist silnishe nizh prijnyattya nim kultovih pochestej vid rimskih gromadyan Avgust napolig na viznanni bozhestvennosti svogo nazvanogo batka i vibuduvav u jogo chest chudovij hram odnak sam u miru svoyih sil zaboronyav rimlyanam pidnositi sobi pochesti yak bogu Vin buv oberezhnij navit u vidnoshenni provincij U shidnih oblastyah bula davnya tradiciya pokloninnya prokonsulam ale Avgust dozvoliv tam buduvati hrami ne inakshe yak Rimu j Avgustu Razom z tim vin ochevidno prijshov do viznannya znachushosti svogo kultu yak vislovlennya loyalnosti do imperiyi i navmisno vvodiv jogo v vidstalishih nedavno zavojovanih provinciyah Zahodu sporudivshi v 12 do n e vivtar u Lugduni Lion de gallski gromadi poklonyalisya Rimu j Avgustu a piznishe sporudivshi podibnij vivtar dlya germanciv Literatura j mistectvo V epohu Avgusta literatura i mistectvo perezhivali rozkvit i Avgust sam dokladav zusillya dlya yih rozvitku Vin buv velikim budivelnikom i mig spravedlivo pishatisya tim sho prijnyav Rim glinyanim a zalishaye jogo marmurovim Oktavian rozbuduvav efektivnu poshtovu sistemu polipshiv pristani ta sistemu shlyahiv yaki z yednuvali Rim z koloniyami Hrami forum i suspilni budivli zvedeni pri Avgusti posluzhili zrazkami dlya bagatoh arhitektoriv i skulptoriv Avgust i Gaj Mecenat yakij zalishavsya pri nomu do kincya svogo zhittya pidtrimuvali poetiv i nadihali yih prisvyatiti svoyi talanti ospivuvannyu idej novoyi epohi Vergilij ospivuvav bozhestvenne pohodzhennya Rimu i jogo ninishnogo pravitelya Goracij proslavlyav peretvorennya v religijnomu i moralnomu zhitti i navit Ovidij pered zaslannyam ospivuvav vidrodzhennya religiyi u svoyemu tvori Fasti Za chasiv Oktaviana vidbuvayetsya vidrodzhennya mistectva gliptiki U Rimi z yavlyayutsya vidpovidni shkoli Odniyeyu z pershih bula shkola Dioskorida yakij stvoriv vidomu kameyu Avgusta Vona vpravlena u persten j na dovgi roki stala oznakoyu imperatorskoyi vladi zokrema dinastiyi Yuliyiv Klavdiyiv Vin sam buv zdibnim pismennikom Do jogo dorobku nalezhit Naris shodo svoyeyi derzhavnoyi diyalnosti yakij bulo napisano latinoyu j greckoyu movoyu Jogo bulo naneseno na koloni hramu sporudzhenogo na chest Avgusta u stolici Frigiyi Ankiri Otrimav nazvu Monumento Ancyranum abo Marmor Ancyranum Osobistist i uspihiHarakter Avgusta zalishivsya pevnoyu miroyu zagadkoyu U period zdobuvannya vladi vin poza vsyakim sumnivom buv chasom bezprincipnij i tverdij i pragnennya do vladi bulo jogo golovnoyu pristrastyu Otrimavshi vladu Oktavian stav m yakishim i rozvinuv u sobi yakosti zrazkovogo derzhavnogo diyacha Vin pozbuvsya vad sho yih mav u yunosti i pochiv sered zagalnoyi povagi i lyubovi Avgust ne buv geniyem podibnim svoyemu nazvanomu batku Yuliyu Cezaryu i chasto strazhdav porivnyuyuchi sebe z nim odnak vin mav bliskuchi talanti v oblasti politiki i derzhavnogo upravlinnya Jogo administrativni reformi osoblivo reorganizaciya armiyi buli prekrasno produmani i vmilo provedeni v zhittya vitrimali ispit chasom Krim togo Oktavian buv razyuche chujnij do suspilnoyi dumki i vmiv manipulyuvati neyu Jomu vdalosya primiriti iz soboyu vsi klasi navit zalishki vishoyi znati Vin z uspihom poturav respublikanskim nastroyam osvichenih verstv suspilstva j ob yednav yih u pidtrimci novogo derzhavnogo ustroyu Golovnij dokaz znachushosti jogo prac mozhna bachiti v tomu sho stvorena nim derzhavna sistema proisnuvala bez osoblivih zmin protyagom troh stolit Avgust pomer 19 serpnya 14 roku n e u misti Nola v oblasti Kampaniya jogo ostannoyu frazoyu bula Acta est fabula SpadokPam yatnik imperatoru Oktavianu Avgustu u Rimi U simejnomu svoyemu zhitti Avgust ne mig pohvalitisya shastyam Dolya ne dala Oktavianu siniv Jogo shlyub zi Skriboniyeyu u 40 do n e prinis tilki dochku Yuliyu sho narodilasya 39 do n e U den yiyi narodzhennya rozluchivshis zi Skriboniyeyu Avgust u 38 do n e odruzhivsya z Liviyeyu Druzilloyu yaku palko kohav i cholovika yakoyi Tiberiya Klavdiya Nerona primusiv do rozluchennya z neyu Shlyub viyavivsya shaslivim i dovgim odnak buv bezditnim Liviya mala svoyih ditej vid pershogo shlyubu Nerona Klavdiya Druza i majbutnogo imperatora Tiberiya yakogo vin ogolosiv svoyim nazvanim sinom i vviv na desyat rokiv u spilne upravlinnya z povnovazhennyami prokonsula i tribuna Ci povnovazhennya buli vidnovleni i prodovzheni v 14 n e nezadovgo do konchini Avgusta koli Tiberij jogo zaminiv na prestoli oderzhavshi im ya Tiberij Cezar Avgust U zapoviti skladenomu 3 kvitnya 12 n e spadkoyemcyami Avgusta buli priznacheni Tiberij 2 3 majna i Liviya 1 3 majna krim cogo buli zaznacheni viplati narodu voyinam i podarunki riznim osobam Poshuki spadkoyemciv i zmushene za vidsutnistyu inshih kandidatur priznachennya Tiberiya prizveli do togo sho oficijno progoloshuvana restavraciya Respubliki v Rimi obernulasya stanovlennyam rezhimu spadkovoyi monarhiyi Avgust mudro i pomirkovano koristuvavsya svoyeyu neobmezhenoyu vladoyu j oshasliviv derzhavu vsima blagami miru pislya togo yak proviv yiyi cherez usi zhahi mizhusobnoyi vijni Ne volodiyuchi geniyem Yuliya Cezarya vin odnak zavzhdi yasno namichav sobi metu i majsterno koristuvavsya vsima nagodami Vin povazhav nauki sam navit buv virshotvorcem i dav svoye im ya cilij eposi vidznachenij rozkvitom nauk i mistectv Avgust zalishiv pislya sebe statistichnij naris Rimskoyi imperiyi i perelik jogo diyan pid nazvoyu Res Gestae Divi Augusti Zalishilis fragmenti jogo prozayichnih i virshovanih tvoriv Smert imperatora viklikala glibokij sum jogo zarahuvali do sonmu bogiv jomu sporudzhuvali vivtari i hrami Iz zalishenih nim napisiv ye odna sho stanovit v 3 viddilennyah naris usiyeyi jogo suspilnoyi diyalnosti majzhe cilkom zbereglasya na zalishkah hramu v Anciri Pam yatNa jogo chest nazvano misto Avgusta Treverorum U mistectvi 19 chervnya 1857 roku u svoyemu Shodenniku Taras Shevchenko porivnyav Avgusta Oktaviana yakij zaslav poeta Ovidiya zi svoyim vlasnim katom Mikoloyu I Oktavian Avgust ye diyuchoyu osoboyu romanu ukrayinskogo pismennika Valentina Chemerisa Skandal v imperatorskomu simejstvi LiteraturaDmitrenko Volodimir Oktavian Avgust Narodzhennya Rimskoyi imperiyi Lviv Kalvariya 2010 160 s Seriya Volodari Rimu Mashkin N A Principat Avgusta Proishozhdenie i socialnaya sushnost M L Izdatelstvo Akademii nauk SSSR 1949 688 s Shifman I Sh Cezar Avgust L Nauka 1990 ISBN 5 02 027288 4 Shahovskaya L D Molodost Cezarya Oktaviana Avgusta M Krom 1994 ISBN 5 7119 0076 5 M Aletejya 2001 ISBN 5 89329 396 7 Kravchuk Aleksandr Imperator Avgust M Raduga 1994 288 s Seriya Istoricheskij roman Nerodo Zhan Per Avgust M Molodaya gvardiya 2003 352 s ISBN 5 235 02564 4 Seriya Zhizn zamechatelnyh lyudej Holland Richard Oktavian Avgust Krestnyj otec Evropy M SPb AST Astrel 2010 352 s ISBN 978 5 17 068217 1 978 5 271 30472 9 Seriya Istoricheskaya biblioteka Div takozhBitva pri Akciyi Gaj Yulij Cezar Kalendar Kleopatra Mark Antonij Mark Brut Starodavnij Rim Tiberij Triumvirat CiceronPrimitkiLuke T Cultivating the memory of Octavius Thurinus 2015 T 3 vip 2 doi 10 1515 JAH 2015 0012 d Track Q59664051 Lyubker F Octavianus Realnyj slovar klassicheskih drevnostej po Lyubkeru pod red F F Zelinskij A I Georgievskij M S Kutorga i dr SPb Obshestvo klassicheskoj filologii i pedagogiki 1885 S 936 940 d Track Q4249594d Track Q45262034d Track Q101490d Track Q656d Track Q694826d Track Q4135787d Track Q30059240d Track Q24933120d Track Q1459210 Suetonius 5 Divus Augustus d Track Q10133d Track Q110768614d Track Q1229963 Deutsche Nationalbibliothek Record 118505122 Gemeinsame Normdatei 2012 2016 d Track Q27302d Track Q36578 Auguste Encyclopaedia Universalis http www bbc co uk history historic figures augustus shtml Lyubker F Octavii Realnyj slovar klassicheskih drevnostej po Lyubkeru pod red F F Zelinskij A I Georgievskij M S Kutorga i dr SPb Obshestvo klassicheskoj filologii i pedagogiki 1885 S 940 941 d Track Q4249594d Track Q101490d Track Q656d Track Q694826d Track Q4135787d Track Q24933120d Track Q30059240d Track Q45262166d Track Q1459210 Digital Prosopography of the Roman Republic d Track Q100166489 Scheid J Scribonia Caesaris et les Cornelii Lentuli Bulletin de correspondance hellenique Athenes Ecole francaise d Athenes 1976 Vol 100 vip 1 P 485 491 ISSN 0007 4217 2241 0104 doi 10 3406 BCH 1976 2060 d Track Q836784d Track Q273548d Track Q67224806d Track Q1524d Track Q1004380 Lyubker F Livii Realnyj slovar klassicheskih drevnostej po Lyubkeru pod red F F Zelinskij A I Georgievskij M S Kutorga i dr SPb Obshestvo klassicheskoj filologii i pedagogiki 1885 S 775 777 d Track Q4249594d Track Q101490d Track Q656d Track Q694826d Track Q4135787d Track Q45189208d Track Q30059240d Track Q24933120d Track Q1459210 Julia the Elder Enciklopedicheskij slovar SPb Brokgauz Efron 1904 T XLI S 370 d Track Q656d Track Q602358d Track Q19908137d Track Q23892994d Track Q24512680 Trankvill 2019 s 54 Trankvill 2019 s 69 Chemerys Valentyn Chemeris Valentin 1988 Skandal v imperatorsʹkomu simeĭstvi istorychnyĭ roman Kyiv Radi a nsʹkyĭ pysʹmennyk ISBN 5 333 00092 1 OCLC 20019253 DzherelaOktavian Avgust u sestrinskih Vikiproyektah Citati u Vikicitatah Genealogiya na Rodovodi Oktavian Avgust u Vikishovishi Shevchenkivskij slovnik u 2 t Institut literaturi im T G Shevchenka Akademiyi Nauk URSR Kiyiv Golovna redakciya URE 1978 Gaj Svetonij Trankvill Zhittyepisi dvanadcyati cezariv Lviv Piramida 2019 T per z latin P Sodomora 321 s ISBN 978 966 441 559 7 PosilannyaYe O Haritonov Avgust 20 listopada 2016 u Wayback Machine Yuridichna enciklopediya u 6 t red kol Yu S Shemshuchenko vidp red ta in K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 1998 2004 ISBN 966 749 200 1 Tvori Avgusta 2 lyutogo 2008 u Wayback Machine lat