Монастири́ще — місто в Україні, в Уманському районі Черкаської області, адміністративний центр Монастирищенської міської громади. Розташоване на правому березі річки Конела (притока Гірського Тікичу) за 54 км на північний захід від міста Умань та за 6 км від залізничної станції Монастирище. Населення становить 8 425 особи (на 1 січня 2021 р.).
Монастирище | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
| |||||||||
![]() | |||||||||
Основні дані | |||||||||
Країна | |||||||||
Область | Черкаська область | ||||||||
Район | Уманський | ||||||||
Громада | Монастирищенська міська громада | ||||||||
Код КОАТУУ: | 7123410100 | ||||||||
Засноване | — | ||||||||
Перша згадка | 1622 | ||||||||
Статус міста | з 1985 року | ||||||||
Населення | ▼ 8 425 (01.01.2021) | ||||||||
Площа | 5,51 км² | ||||||||
Поштові індекси | 19100 — 19109 | ||||||||
Телефонний код | +380-4746 | ||||||||
Координати | 48°59′24″ пн. ш. 29°48′04″ сх. д. / 48.99000° пн. ш. 29.80111° сх. д.Координати: 48°59′24″ пн. ш. 29°48′04″ сх. д. / 48.99000° пн. ш. 29.80111° сх. д. | ||||||||
Висота над рівнем моря | 242 м | ||||||||
Водойма | річка Конелка | ||||||||
Назва мешканців | монастирища́нин, монастирища́нка, монастирища́ни | ||||||||
День міста | 21 червня | ||||||||
Відстань | |||||||||
Найближча залізнична станція | Монастирище | ||||||||
До станції | 6 км | ||||||||
До обл./респ. центру | |||||||||
- фізична | 135 км | ||||||||
- залізницею | 247 км | ||||||||
- автошляхами | 250 км | ||||||||
Міська влада | |||||||||
Рада | Монастирищенська міська рада | ||||||||
Адреса | 19100, Черкаська область, м. Монастирище, вул. Соборна, 117 | ||||||||
Вебсторінка | www.mon.ck.ua | ||||||||
Міський голова | Олександр Михайлович Тищенко | ||||||||
|
Історія
Існує легенда, що назва Монастирище (Монастериська) виникла з двох слів — монастир на попелищі. За переказами, ця місцевість мала декілька монастирів, один з яких був кам'яним, а інші з дерева.
На території міста виявлено знаряддя праці доби пізньої бронзи.
Монастирища засновані князями Збаразькими на початку 17 століття. Перша документальна згадка датована 1622 роком. Думка про те, що Монастирище «вперше згадується у літописах другої половини 16 століття, як укріплене містечко»Брацлавського воєводства, не є правдивою. Промовисто неісторичною є й «освячена» численними «клонуваннями» на різних рівнях та «святкуваннями» «теза» про «існування» Монастирища з 1050 року.
1635 дідичем був князь Ярема Вишневецький.
1648 року повстанські загони під проводом Максима Кривоноса вигнали шляхту з міста. Збереглися руїни укріплень, біля яких 20—21 березня 1653 року 4-тисячний козацький загін Івана Богуна розбив 15-тисячне польське військо С. Чарнецького.
— писав про панічну втечу з поля бою шляхтич Твардовський.«Наші, як ошпарені, кинулися тікати, залишили не тільки місто з усією здобиччю, але навіть свій обоз, поранених і хворих, так що за цю ніч сім миль пробігли»
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTltTDJabEx5VkVNQ1U1UXlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDTUNWRU1TVTRNU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDT0NWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ09DVkVNU1U0T1NWRU1DVkNOUzV3Ym1jPS5wbmc=.png)
У 1664 році Монастирище було розорене польськими каральними військами. За Андрусівським перемир'ям 1667 року містечко знову відійшло до Польщі.
Після приєднання Правобережної України до Росії в кінці 18 століття, Монастирище 1797 року ввійшло до Липовецького повіту Київської губернії. Воно значилося містечком у ревізьких реєстрах 1795 року і офіційно затверджене в 1811 році. Населення переважно займалося хліборобством, садівництвом і бортництвом (бджільництвом).
1775 місто належало брацлавському воєводі М. Лянцкоронському. У місті було 68 осель, на передмісті 181 оселя. Палац у Монастирищі фундував Юрій чи Леон фон Кальм-Подоський (1824—1894).
Станом на 1885 рік у колишньому власницькому містечку, центрі Монастирищенської волості, мешкало 4687 осіб, налічувалося 647 дворових господарств, існували 4 православні церкви, костел, синагога, єврейський молитовний будинок, школа, аптека, постоялий двір, 4 постоялих будинки, 31 лавка, 4 водяних млини, цегельний, пивоварний і винокурний заводи, проводилися базари у вівторки.
За переписом 1897 року кількість мешканців зросла до 9404 осіб (4608 чоловічої статі та 4796 — жіночої), з яких 6323 — православної віри, 2620 — юдейської.
У 1897—1898 роках тут побудовано цукровий завод, на якому 1900 року працювало 420 робітників. Окрім нього діяли гуральня і цегельня, що належали власникові містечка, миловарний завод та понад два десятки млинів і кузень.
За даними 1900 року, власнику маєтку належало 3020 десятин землі, церквам — 301 і 4118 десятин мешканцям міста, яких тоді налічувалося 9503 осіб.
У січні 1920 року у Монастирищі розпочалась тривала радянська окупація.
З січня 1923 року Монастирище стало районним центром і до жовтня 1930 року входило до складу Уманського округу. Тоді тут діяло 8 дрібних промислових підприємств (крупорушки, млини, олійниця, бондарня), на яких працювало кілька десятків робітників.
З 1926 року в селі працювала кінопересувка та бібліотека, у якій було 5356 книг.
1928 року запрацював Монастирищенський цукровий завод, який з 1922 року був на консервації. Відновив роботу спиртовий завод
Наприкінці 1929 року, під час масової колективізації, у селі організовано три товариства спільного обробітку землі: «Перший крок», «Нове життя» та «Спільний лан». На їхній основі, у травні наступного року, створено сільськогосподарську артіль «Нове життя». У 30-х роках створено кілька артілей промислової кооперації: «Коваль-Стельмах», імені «5 грудня», імені «21 роковини Жовтня», «Колективна праця» та інші. У 1931 році відкрито Монастирищенську МТС.
У 1930 році в місцевій лікарні працювали 9 лікарів. 1938 року при ній створено рентгенологічний та фізіотерапевтичний кабінети і окрему санітарну станцію. З 1937 року розпочав роботу дитячий садок.
23 липня 1941 Монастирище було окуповане військами нацистської Німеччини. 20 жовтня 1941 було утворено Монастирищенський ґебіт. 10 березня 1944 село реокуповане частинами 42-ї гвардійської стрілецької дивізії. Почалося відновлення господарства.
У 1944 році відбудовано і відремонтовано школи, лікарню, більшість установ, МТС, залізничну станцію. Упродовж 1944—1946 років, в основному було відбудовано пошкоджені виробничі приміщення промислових артілей і спиртзаводу. Стало частиною Вінницької області (деякі старожили вважають, що вони мешкають у Вінницькій області й дотепер).
З січня 1954 року Монастирище ввійшло до новоствореної Черкаської області. 2 квітня 1957 р. йому надано статус селища міського типу.
У 1971 році на станції Монастирище введено в дію новозбудований залізничний вокзал.
Станом на 1972 рік у місті працювала лікарня на 150 ліжок, два дитячі садки, дві середні школи, будинок культури на 450 місць.
Населення
Національний склад
Розподіл населення за національністю за даними перепису 2001 року:
Національність | Відсоток |
---|---|
українці | 97,18 % |
росіяни | 2,18 % |
інші/не вказали | 0,64 % |
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 97,46 % |
російська | 2,12 % |
інші/не вказали | 0,42 % |
Храми міста
У наш час місто має два храми Московського патріархату (Летичівка) та храм Київського Патріархату. Також на території району розташований один молитовний будинок адвентистів Сьомого дня, та один будинок молитви баптистів.
Промисловість
- У місті працюють підприємства
- «Монастирищенський машинобудівний завод». З дня заснування завод виготовив і поставив 125 тисяч 300 парових і водогрійних котлів, які застосовуються в організаціях «Теплокомуненерго» і в інших установах важкої і легкої промисловості, де потрібні пара і тепло;
- Монастирищенський котельний завод «Енергетик»;
- Завод «Монфарм», що спеціалізується на випуску фармацевтичних засобів;
- ТОВ «Теплолідер» — виготовляє парові, водогрійні, твердопаливні котли тривалого горіння, транспортабельні котельні установки та інше функціональне котельно-допоміжне обладнання.)
- ТОВ «Монастирищенський котельний завод», спеціалізується на виготовленні засобів благоустрою територій (урни, лавки, автобусні зупинки, дитячі майданчики тощо.)
- «Кераміка Монастирище»;
- «Преміум Пак Україна».
Освіта
- «Ліцей «Ерудит» (раніше Школа № 1);
- Школа № 2;
- Школа № 5;
- Монастирищенський професійний ліцей (колишнє ПТУ);
- Ліцей-інтернат «Обдарованість».
- Ліцей "Ерудит"
- Школа № 5
- Дитсадок "Усмішка"
Культурна спадщина
У Монастирищі працює краєзнавчий музей, відкритий 1970 року. Є братські могили воїнів, партизан і мирних жителів, які загинули у Другій світовій війні, пам'ятні знаки жертвам політичних репресій та жертвам Голодомору 1932—1933 рр.. На честь радянських льотчиків встановлений літак МІГ-21, на честь сільгосппрацівників — трактор У-2.
Будинок челяді гетьмана Тарновського збудований в XVIII ст. (1712-1720 рр.) і являється найстарішою спорудою в місті. Це єдине приміщення маєтку першого монастирищенського поміщика Тарновського − засновника містечка, яке збереглося до наших днів.
Архітектурною пам'яткою є районний будинок культури, який раніше був культовою спорудою (костелом).
У місті розташована ботанічна пам'ятка — Алея вікових лип та парк-пам'ятка садово-паркового мистецтва - Парк Подоського
На честь міста Монастирище названа українська кіберспортивна організація Monte, засновником якої є уродженець міста Володимир «Woro2k» Велетнюк.
- Краєзнавчий музей
- Братська могила радянських воїнів
- Братська могила радянських партизан
- Братська могила мирних жителів
- Пам'ятний знак жертвам політичних репресій
- Пам'ятний знак жертвам Голодомору
- Пам'ятний знак на честь радянських льотчиків
- Трактор У-2
- Будинок челяді гетьмана Тарновського
- Будинок культури (колишній костел)
-
-
Відомі люди
Народилися
- Ковалевський Іван Іванович (1882—?) — український драматичний актор і співак, заступник директора театру Миколи Садовського.
- Мільнер Рафаїл Ісайович (1910—1979) — Герой Радянського Союзу.
- Шамрай Віталій Володимирович (1990—2017) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.
Примітки
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 14 лютого 2022. Процитовано 18 червня 2022.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title () - Величко С. Летопись событий в Юго-Западной России в XVII веке. — Київ, 1848. — Т. 1. — С. 127—130.
- Крип'якевич І. П. Богдан Хмельницький. — С. 192.
- Літопис Самовидця, с. 93.
- Городские поселения Российской империи, Т. 2. — С. 481.
- Волости и важнѣйшія селенія Европейской Россіи. По даннымъ обслѣдованія, произведеннаго статистическими учрежденіями Министерства Внутреннихъ Дѣлъ, по порученію Статистическаго Совѣта. Изданіе Центральнаго Статистическаго Комитета. Выпускъ III. Губерніи Малороссійскія и Юго-Западныя / Составилъ старшій редактор В. В. Зверинскій — СанктПетербургъ, 1885. (рос. дореф.)
- Населенные места Российской империи в 500 и более жителей с указанием всего наличного в них населения и числа жителей преобладающих вероисповеданий : по данным первой всеобщей переписи населения 1897 г. / Под ред. Н. А. Тройницкого — С.-Пб. : Типография «Общественная польза»: [паровая типолитография Н. Л. Ныркина], 1905. — С. 1-84. — X, 270, 120 с.(рос. дореф.)
- Список населенных мест Киевской губернии, стор.955.
- Газета «Шлях колгоспника», 1 січня 1940 р.
- Національний склад міст України за переписом 2001 року — datatowel.in.ua
- Рідна мова населення міст України за переписом 2001 року — datatowel.in.ua
- . Архів оригіналу за 22 грудня 2007. Процитовано 21 листопада 2008.
Джерела та література
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Монастирище |
- Нариси з історії поселень Монастирищенського району Черкаської області/ І. І. Волошенко. - Монастирище : [б.в.], 2003. - 464 с.
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Історія міст і сіл Української РСР. — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР. — 15 000 прим.
- Степанков В. С. Монастирищенська оборона 1653 [ 27 вересня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2010. — Т. 7 : Мл — О. — С. 51. — .
- Rulikowski E. Monasterzyska // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1885. — Т. VI. — S. 654. (пол.). — S. 654—658. (пол.)
Посилання
- Монастирище [ 3 березня 2021 у Wayback Machine.] // ЕСУ
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Monastirishe znachennya Monastiri she misto v Ukrayini v Umanskomu rajoni Cherkaskoyi oblasti administrativnij centr Monastirishenskoyi miskoyi gromadi Roztashovane na pravomu berezi richki Konela pritoka Girskogo Tikichu za 54 km na pivnichnij zahid vid mista Uman ta za 6 km vid zaliznichnoyi stanciyi Monastirishe Naselennya stanovit 8 425 osobi na 1 sichnya 2021 r MonastirisheMonastirishenskij rajonnij budinok kulturi kolishnij kostel Osnovni daniKrayina UkrayinaOblast Cherkaska oblastRajon UmanskijGromada Monastirishenska miska gromadaKod KOATUU 7123410100Zasnovane Persha zgadka 1622Status mista z 1985 rokuNaselennya 8 425 01 01 2021 Plosha 5 51 km Poshtovi indeksi 19100 19109Telefonnij kod 380 4746Koordinati 48 59 24 pn sh 29 48 04 sh d 48 99000 pn sh 29 80111 sh d 48 99000 29 80111 Koordinati 48 59 24 pn sh 29 48 04 sh d 48 99000 pn sh 29 80111 sh d 48 99000 29 80111Visota nad rivnem morya 242 mVodojma richka KonelkaNazva meshkanciv monastirisha nin monastirisha nka monastirisha niDen mista 21 chervnyaVidstanNajblizhcha zaliznichna stanciya MonastirisheDo stanciyi 6 kmDo obl resp centru fizichna 135 km zalizniceyu 247 km avtoshlyahami 250 kmMiska vladaRada Monastirishenska miska radaAdresa 19100 Cherkaska oblast m Monastirishe vul Soborna 117Vebstorinka www mon ck uaMiskij golova Oleksandr Mihajlovich TishenkoMonastirishe u Vikishovishi KartaMonastirisheMonastirisheIstoriyaIsnuye legenda sho nazva Monastirishe Monasteriska vinikla z dvoh sliv monastir na popelishi Za perekazami cya miscevist mala dekilka monastiriv odin z yakih buv kam yanim a inshi z dereva Na teritoriyi mista viyavleno znaryaddya praci dobi piznoyi bronzi Monastirisha zasnovani knyazyami Zbarazkimi na pochatku 17 stolittya Persha dokumentalna zgadka datovana 1622 rokom Dumka pro te sho Monastirishe vpershe zgaduyetsya u litopisah drugoyi polovini 16 stolittya yak ukriplene mistechko Braclavskogo voyevodstva ne ye pravdivoyu Promovisto neistorichnoyu ye j osvyachena chislennimi klonuvannyami na riznih rivnyah ta svyatkuvannyami teza pro isnuvannya Monastirisha z 1050 roku 1635 didichem buv knyaz Yarema Vishneveckij 1648 roku povstanski zagoni pid provodom Maksima Krivonosa vignali shlyahtu z mista Zbereglisya ruyini ukriplen bilya yakih 20 21 bereznya 1653 roku 4 tisyachnij kozackij zagin Ivana Boguna rozbiv 15 tisyachne polske vijsko S Charneckogo Nashi yak oshpareni kinulisya tikati zalishili ne tilki misto z usiyeyu zdobichchyu ale navit svij oboz poranenih i hvorih tak sho za cyu nich sim mil probigli pisav pro panichnu vtechu z polya boyu shlyahtich Tvardovskij Monastirishe na mapi Zigmunda Gerstmana U 1664 roci Monastirishe bulo rozorene polskimi karalnimi vijskami Za Andrusivskim peremir yam 1667 roku mistechko znovu vidijshlo do Polshi Pislya priyednannya Pravoberezhnoyi Ukrayini do Rosiyi v kinci 18 stolittya Monastirishe 1797 roku vvijshlo do Lipoveckogo povitu Kiyivskoyi guberniyi Vono znachilosya mistechkom u revizkih reyestrah 1795 roku i oficijno zatverdzhene v 1811 roci Naselennya perevazhno zajmalosya hliborobstvom sadivnictvom i bortnictvom bdzhilnictvom 1775 misto nalezhalo braclavskomu voyevodi M Lyanckoronskomu U misti bulo 68 osel na peredmisti 181 oselya Palac u Monastirishi funduvav Yurij chi Leon fon Kalm Podoskij 1824 1894 Stanom na 1885 rik u kolishnomu vlasnickomu mistechku centri Monastirishenskoyi volosti meshkalo 4687 osib nalichuvalosya 647 dvorovih gospodarstv isnuvali 4 pravoslavni cerkvi kostel sinagoga yevrejskij molitovnij budinok shkola apteka postoyalij dvir 4 postoyalih budinki 31 lavka 4 vodyanih mlini cegelnij pivovarnij i vinokurnij zavodi provodilisya bazari u vivtorki Za perepisom 1897 roku kilkist meshkanciv zrosla do 9404 osib 4608 cholovichoyi stati ta 4796 zhinochoyi z yakih 6323 pravoslavnoyi viri 2620 yudejskoyi U 1897 1898 rokah tut pobudovano cukrovij zavod na yakomu 1900 roku pracyuvalo 420 robitnikiv Okrim nogo diyali guralnya i cegelnya sho nalezhali vlasnikovi mistechka milovarnij zavod ta ponad dva desyatki mliniv i kuzen Za danimi 1900 roku vlasniku mayetku nalezhalo 3020 desyatin zemli cerkvam 301 i 4118 desyatin meshkancyam mista yakih todi nalichuvalosya 9503 osib U sichni 1920 roku u Monastirishi rozpochalas trivala radyanska okupaciya Z sichnya 1923 roku Monastirishe stalo rajonnim centrom i do zhovtnya 1930 roku vhodilo do skladu Umanskogo okrugu Todi tut diyalo 8 dribnih promislovih pidpriyemstv kruporushki mlini olijnicya bondarnya na yakih pracyuvalo kilka desyatkiv robitnikiv Z 1926 roku v seli pracyuvala kinoperesuvka ta biblioteka u yakij bulo 5356 knig 1928 roku zapracyuvav Monastirishenskij cukrovij zavod yakij z 1922 roku buv na konservaciyi Vidnoviv robotu spirtovij zavod Naprikinci 1929 roku pid chas masovoyi kolektivizaciyi u seli organizovano tri tovaristva spilnogo obrobitku zemli Pershij krok Nove zhittya ta Spilnij lan Na yihnij osnovi u travni nastupnogo roku stvoreno silskogospodarsku artil Nove zhittya U 30 h rokah stvoreno kilka artilej promislovoyi kooperaciyi Koval Stelmah imeni 5 grudnya imeni 21 rokovini Zhovtnya Kolektivna pracya ta inshi U 1931 roci vidkrito Monastirishensku MTS U 1930 roci v miscevij likarni pracyuvali 9 likariv 1938 roku pri nij stvoreno rentgenologichnij ta fizioterapevtichnij kabineti i okremu sanitarnu stanciyu Z 1937 roku rozpochav robotu dityachij sadok 23 lipnya 1941 Monastirishe bulo okupovane vijskami nacistskoyi Nimechchini 20 zhovtnya 1941 bulo utvoreno Monastirishenskij gebit 10 bereznya 1944 selo reokupovane chastinami 42 yi gvardijskoyi strileckoyi diviziyi Pochalosya vidnovlennya gospodarstva U 1944 roci vidbudovano i vidremontovano shkoli likarnyu bilshist ustanov MTS zaliznichnu stanciyu Uprodovzh 1944 1946 rokiv v osnovnomu bulo vidbudovano poshkodzheni virobnichi primishennya promislovih artilej i spirtzavodu Stalo chastinoyu Vinnickoyi oblasti deyaki starozhili vvazhayut sho voni meshkayut u Vinnickij oblasti j doteper Z sichnya 1954 roku Monastirishe vvijshlo do novostvorenoyi Cherkaskoyi oblasti 2 kvitnya 1957 r jomu nadano status selisha miskogo tipu U 1971 roci na stanciyi Monastirishe vvedeno v diyu novozbudovanij zaliznichnij vokzal Stanom na 1972 rik u misti pracyuvala likarnya na 150 lizhok dva dityachi sadki dvi seredni shkoli budinok kulturi na 450 misc NaselennyaNacionalnij sklad Rozpodil naselennya za nacionalnistyu za danimi perepisu 2001 roku Nacionalnist Vidsotokukrayinci 97 18 rosiyani 2 18 inshi ne vkazali 0 64 Mova Rozpodil naselennya za ridnoyu movoyu za danimi perepisu 2001 roku Mova Vidsotokukrayinska 97 46 rosijska 2 12 inshi ne vkazali 0 42 Hrami mistaU nash chas misto maye dva hrami Moskovskogo patriarhatu Letichivka ta hram Kiyivskogo Patriarhatu Takozh na teritoriyi rajonu roztashovanij odin molitovnij budinok adventistiv Somogo dnya ta odin budinok molitvi baptistiv PromislovistU misti pracyuyut pidpriyemstva Monastirishenskij mashinobudivnij zavod Z dnya zasnuvannya zavod vigotoviv i postaviv 125 tisyach 300 parovih i vodogrijnih kotliv yaki zastosovuyutsya v organizaciyah Teplokomunenergo i v inshih ustanovah vazhkoyi i legkoyi promislovosti de potribni para i teplo Monastirishenskij kotelnij zavod Energetik Zavod Monfarm sho specializuyetsya na vipusku farmacevtichnih zasobiv TOV Teplolider vigotovlyaye parovi vodogrijni tverdopalivni kotli trivalogo gorinnya transportabelni kotelni ustanovki ta inshe funkcionalne kotelno dopomizhne obladnannya TOV Monastirishenskij kotelnij zavod specializuyetsya na vigotovlenni zasobiv blagoustroyu teritorij urni lavki avtobusni zupinki dityachi majdanchiki tosho Keramika Monastirishe Premium Pak Ukrayina Osvita Licej Erudit ranishe Shkola 1 Shkola 2 Shkola 5 Monastirishenskij profesijnij licej kolishnye PTU Licej internat Obdarovanist Licej Erudit Shkola 5 Ditsadok Usmishka Kulturna spadshinaU Monastirishi pracyuye krayeznavchij muzej vidkritij 1970 roku Ye bratski mogili voyiniv partizan i mirnih zhiteliv yaki zaginuli u Drugij svitovij vijni pam yatni znaki zhertvam politichnih represij ta zhertvam Golodomoru 1932 1933 rr Na chest radyanskih lotchikiv vstanovlenij litak MIG 21 na chest silgosppracivnikiv traktor U 2 Budinok chelyadi getmana Tarnovskogo zbudovanij v XVIII st 1712 1720 rr i yavlyayetsya najstarishoyu sporudoyu v misti Ce yedine primishennya mayetku pershogo monastirishenskogo pomishika Tarnovskogo zasnovnika mistechka yake zbereglosya do nashih dniv Arhitekturnoyu pam yatkoyu ye rajonnij budinok kulturi yakij ranishe buv kultovoyu sporudoyu kostelom U misti roztashovana botanichna pam yatka Aleya vikovih lip ta park pam yatka sadovo parkovogo mistectva Park Podoskogo Na chest mista Monastirishe nazvana ukrayinska kibersportivna organizaciya Monte zasnovnikom yakoyi ye urodzhenec mista Volodimir Woro2k Veletnyuk Krayeznavchij muzej Bratska mogila radyanskih voyiniv Bratska mogila radyanskih partizan Bratska mogila mirnih zhiteliv Pam yatnij znak zhertvam politichnih represij Pam yatnij znak zhertvam Golodomoru Pam yatnij znak na chest radyanskih lotchikiv Traktor U 2 Budinok chelyadi getmana Tarnovskogo Budinok kulturi kolishnij kostel Aleya vikovih lip Park PodoskogoVidomi lyudiNarodilisya Kovalevskij Ivan Ivanovich 1882 ukrayinskij dramatichnij aktor i spivak zastupnik direktora teatru Mikoli Sadovskogo Milner Rafayil Isajovich 1910 1979 Geroj Radyanskogo Soyuzu Shamraj Vitalij Volodimirovich 1990 2017 soldat Zbrojnih sil Ukrayini uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni Primitki PDF Arhiv originalu PDF za 14 lyutogo 2022 Procitovano 18 chervnya 2022 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya Velichko S Letopis sobytij v Yugo Zapadnoj Rossii v XVII veke Kiyiv 1848 T 1 S 127 130 Krip yakevich I P Bogdan Hmelnickij S 192 Litopis Samovidcya s 93 Gorodskie poseleniya Rossijskoj imperii T 2 S 481 Volosti i vazhnѣjshiya seleniya Evropejskoj Rossii Po dannym obslѣdovaniya proizvedennago statisticheskimi uchrezhdeniyami Ministerstva Vnutrennih Dѣl po porucheniyu Statisticheskago Sovѣta Izdanie Centralnago Statisticheskago Komiteta Vypusk III Gubernii Malorossijskiya i Yugo Zapadnyya Sostavil starshij redaktor V V Zverinskij SanktPeterburg 1885 ros doref Naselennye mesta Rossijskoj imperii v 500 i bolee zhitelej s ukazaniem vsego nalichnogo v nih naseleniya i chisla zhitelej preobladayushih veroispovedanij po dannym pervoj vseobshej perepisi naseleniya 1897 g Pod red N A Trojnickogo S Pb Tipografiya Obshestvennaya polza parovaya tipolitografiya N L Nyrkina 1905 S 1 84 X 270 120 s ros doref Spisok naselennyh mest Kievskoj gubernii stor 955 Gazeta Shlyah kolgospnika 1 sichnya 1940 r Nacionalnij sklad mist Ukrayini za perepisom 2001 roku datatowel in ua Ridna mova naselennya mist Ukrayini za perepisom 2001 roku datatowel in ua Ridni movi v ob yednanih teritorialnih gromadah Ukrayini Ukrayinskij centr suspilnih danih Arhiv originalu za 22 grudnya 2007 Procitovano 21 listopada 2008 Dzherela ta literaturaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu MonastirisheNarisi z istoriyi poselen Monastirishenskogo rajonu Cherkaskoyi oblasti I I Voloshenko Monastirishe b v 2003 464 s Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Istoriya mist i sil Ukrayinskoyi RSR K Golovna redakciya URE AN URSR 15 000 prim Stepankov V S Monastirishenska oborona 1653 27 veresnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2010 T 7 Ml O S 51 ISBN 978 966 00 1061 1 Rulikowski E Monasterzyska Slownik geograficzny Krolestwa Polskiego Warszawa Druk Wieku 1885 T VI S 654 pol S 654 658 pol PosilannyaMonastirishe 3 bereznya 2021 u Wayback Machine ESU