Леоні́д Іллі́ч Бре́жнєв (рос. Леонид Ильич Брежнев, 6 [19] грудня 1906, за іншими даними 19 грудня 1906 [1 січня 1907], с. Кам'янське, Катеринославська губернія, Російська імперія, нині Дніпропетровська область, Україна — 10 листопада 1982, Москва, РРФСР, СРСР) — радянський державний і партійний діяч. Член ЦК КП(б)У (1949—1952). Член ЦК КПРС (1952—1982). Перший секретар ЦК КПРС (1964—1966), Генеральний секретар ЦК КПРС (1966—1982). Голова Президії Верховної Ради СРСР у 1960—1964 і 1977—1982 роках. Депутат Верховної Ради УРСР 2-го скликання. Депутат Верховної Ради СРСР 3—10-го скликань. Депутат Ради Союзу Верховної Ради СРСР від Дніпропетровської області (3-е скликання, 1950—1954), Казахської РСР (4-е скликання, 1954—1958), Куйбишевської області (5-е скликання, 1958—1962) та Москви (6-10-е скликання, 1962—1982). Член Спілки журналістів СРСР та Спілки письменників СРСР. Учасник Другої світової війни та параду Перемоги на Красній площі 24 червня 1945 року.
Леонід Ілліч Брежнєв | |
---|---|
рос. Леонид Брежнев | |
![]() | |
![]() ![]() | |
8 квітня 1966 — 10 листопада 1982 | |
Попередник | він сам як Перший секретар ЦК КПРС |
Наступник | Юрій Андропов |
![]() ![]() | |
14 жовтня 1964 — 8 квітня 1966 | |
Попередник | Микита Хрущов |
Наступник | посада скасована; він сам як Генеральний секретар ЦК КПРС |
![]() ![]() | |
16 червня 1977 — 10 листопада 1982 | |
Попередник | Микола Підгорний |
Наступник | Юрій Андропов |
![]() ![]() | |
7 травня 1960 — 15 липня 1964 | |
Попередник | Климент Ворошилов |
Наступник | Анастас Мікоян |
![]() ![]() | |
5 серпня 1955 — 6 березня 1956 | |
Попередник | Пантелеймон Пономаренко |
Наступник | Іван Яковлев |
![]() ![]() | |
26 червня 1950 — 25 листопада 1952 | |
Попередник | Микола Коваль |
Наступник | Дмитро Гладкий |
![]() ![]() | |
21 листопада 1947 — червень 1950 | |
Попередник | Павло Найденов |
Наступник | Андрій Кириленко |
![]() ![]() | |
30 серпня 1946 — 22 листопада 1947 | |
Попередник | Федір Матюшин |
Наступник | Георгій Єнютін |
| |
Народився | 19 грудня 1906 (1 січня 1907)[1][2][…] Кам'янське, Катеринославська губернія, Російська імперія |
Помер | 10 листопада 1982[1][4][…] (75 років) d, Одинцовський район, Московська область, РРФСР, СРСР |
Похований | Некрополь біля Кремлівської стіни |
Відомий як | політик, інженер, військовослужбовець, геодезист |
Громадянство | ![]() |
Alma mater | Дніпровський державний технічний університет (1935) |
Політична партія | КПРС |
Батько | d[6] |
Мати | d[6] |
У шлюбі з | Брежнєва Вікторія Петрівна |
Діти | донька: Галина Брежнєва (1929—1998), син: Юрій Брежнєв (1933—2013) |
Рідня | Батько: Ілля Якович Брежнєв, Мати: Наталя Денисівна Брежнєва (Мазалова) |
Релігія | атеїзм |
Нагороди | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() d (лютий 1973) ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() d (16 листопада 1977) ![]() Почесна зброя із золотим зображенням Державного герба СРСР (18 грудня 1976) ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() d (1977) |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Маршал Радянського Союзу (7.05.1976). Чотириразовий Герой Радянського Союзу (18.12.1966, 18.12.1976, 19.12.1978, 18.12.1981). Герой Соціалістичної Праці (17.06.1961). Лауреат Міжнародної Ленінської премії «За зміцнення миру між народами» (1973) і Ленінської премії з літератури (1979). У 1978 році був нагороджений орденом «Перемога» (1989 року це нагородження як таке, що суперечить статуту ордена, скасовано указом за підписом Голови Верховної Ради СРСР Горбачова). Всього Брежнєв мав 117 радянських та іноземних нагород.
Життєпис
Народився 19 грудня 1906 року в селі Кам'янському (нині — місто, Дніпропетровська область, Україна, тоді Катеринославська губернія, Російська імперія) в родині робітника-металурга Іллі Яковича Брежнєва (1878—1937) та Наталії Денисівни Мазалової (1886—1975).
1915 року був прийнятий у класичну гімназію м. Кам'янського. У 1921 році закінчив трудову школу. У 1921 році прийшов на Курський маслобійний завод, щоб освоїти професію слюсаря. Але незабаром завод зачинили на консервацію і родина повернулася на батьківщину до Курської губернії, щоб знову зайнятися селянською працею.
1923 року вступив до Курського землевпорядного-меліоративного технікуму та вступив до лав комсомолу. 1927 року закінчив технікум і почав працювати землевпорядником Грайворонського повітового земельного відділу Курської губернії, потім землевпорядником у Кохановському районі Оршанського округу Білоруської РСР. 1928 року одружився з Вікторією Петрівною Денисовою, на рік молодшою, студенткою Курського медичного технікуму.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelUwTDBodmRYTmxYMjltWDBKeVpYcG9ibVYyTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxSWIzVnpaVjl2Wmw5Q2NtVjZhRzVsZGk1cWNHYz0uanBn.jpg)
Після роботи в Курській області та Білоруській РСР його направлено у 1928 році на Урал (Свердловськ) на посаду завідувача Бісертського районного земельного відділу. Брав участь у створенні колгоспів і розкуркуленні. З 1929 по 1930 рік працював заступником голови виконавчого комітету Бісертської районної ради Свердловської округи Уральської області. У 1930 році — заступник начальника Свердловського окружного земуправління, але через кілька місяців із невідомої причини покинув сільське господарство. У 1930—1931 році навчався в Московському інституті сільськогосподарського машинобудування.
У 1931 році повернувся до Кам'янського, де навчався на вечірньому відділенні місцевого металургійного інституту (з 1931 по 1935 рр.). Одночасно працював слюсарем на Дніпровському металургійному заводі.
1931 року став членом ВКП(б).
Пройшов шлях від партгрупорга, голови профкому до секретаря парткому Кам'янського (Дніпродзержинського) металургійного інституту. На 3-му курсі (у 1933 році) йому доручили керувати робітничим факультетом, а після призначили директором Кам'янського вечірнього металургійного технікуму.
У 1932 році брав участь у здійсненні «хлібозаготівель» (Голодомору) в Кам'янському, був скерований на «хлібозаготівельну роботу» від профспілок Кам'янського металургійного інституту. Як зазначає історик Дарія Маттінглі, Брежнєв добре себе зарекомендував перед радянською владою, виконуючи накази і плани під час здійснення Голодомору..
У 1935 році закінчив Кам'янський металургійний інститут.
У 1935—1936 роках служив у армії: курсант і політрук танкової роти в Забайкаллі (селище Піщанка — 15 км на південний схід від Чити). Закінчив курси моторизації і механізації Червоної Армії, за що отримав перше офіцерське звання — лейтенант (після смерті в 1982 році Піщанському танковому навчальному полку було присвоєно ім'я Л. І. Брежнєва).
У жовтні 1936 — травні 1937 року — директор металургійного технікуму в Дніпродзержинську. З 1937 року інженер Дніпровського металургійного заводу імені Ф. Е. Дзержинського.
У травні 1937 — травні 1938 року — заступник голови виконкому Дніпродзержинської міської ради.
У травні 1938 — лютому 1939 року — завідувач відділу радянської торгівлі Дніпропетровського обласного комітету КП(б)У.
7 лютого 1939 — 28 вересня 1940 року — секретар Дніпропетровського обласного комітету КП(б)У з пропаганди. 28 вересня 1940 — 25 березня 1941 року — 3-й секретар Дніпропетровського обласного комітету КП(б)У. 25 березня — червень 1941 року — секретар Дніпропетровського обласного комітету КП(б)У з оборонної промисловості.
У роки Другої світової війни був військово-політичним працівником у чинній радянській армії. Бере участь у мобілізації населення в Червону Армію, займається евакуацією промисловості, потім на політичних посадах у діючій армії: з червня 1941 по вересень 1942 року — заступник начальника Політуправління Південного фронту. Будучи бригадним комісаром, при скасуванні інституту військових комісарів у жовтні 1942 року замість очікуваного генеральського звання був атестований полковником (15.12.1942).
8 жовтня 1942 — 1 квітня 1943 року — заступник начальника Політуправління Чорноморської групи військ Закавказького фронту. 1 квітня 1943 — 9 травня 1944 року — начальник політвідділу 18-ї десантної армії Північно-Кавказького фронту. У травні 1944 — травні 1945 року — заступник начальника Політуправління, 12 травня — 9 липня 1945 року — начальник Політуправління 4-го Українського фронту, генерал-майор (2.11.1944). Учасник Параду Перемоги 24 червня 1945 року — комісар зведеного полку 4-го Українського фронту.
З 9 липня 1945 року по 6 вересня 1946 року в розпал «боротьби» з українськими націоналістами працював начальником Політуправління Прикарпатського військового округу та брав участь у придушенні руху за незалежність України — ОУН, УПА. Проживав у самому центрі Львова — готелі «Жорж». З поміж друзів майбутнього генсека був тодішній перший секретар ОК партії Іван Грушецький, а також директор Львівської філармонії.
З 30 серпня 1946 по 22 листопада 1947 року — 1-й секретар Запорізького обласного і міського комітетів КП(б)У (призначений за рекомендацією Микити Хрущова).
21 листопада 1947 — 25 липня 1950 року — 1-й секретар Дніпропетровського обласного і міського комітетів КП(б)У.
6 липня 1950 — 25 жовтня 1952 року — 1-й секретар ЦК Комуністичної партії Молдавії.
16 жовтня 1952 — 5 березня 1953 року — секретар ЦК КПРС та кандидат у члени Президії ЦК КПРС.
7 березня — 21 травня 1953 року — начальник Політичного управління Військово-морського міністерства СРСР. 21 травня 1953 — 27 лютого 1954 — заступник начальника Головного політичного управління Радянської армії та Військово-Морського флоту, генерал-лейтенант (4.08.1953).
За даними генералів Павла Судоплатова і Кирила Москаленка, серед 10 озброєних генералів, викликаних у Кремль 26 червня 1953 для арешту Лаврентія Берії, був і Брежнєв.
6 лютого 1954 — 6 серпня 1955 року — 2-й секретар, 6 серпня 1955 — 6 березня 1956 року — 1-й секретар ЦК Комуністичної партії Казахстану.
27 лютого 1956 — 16 липня 1960 року — секретар ЦК КПРС (відповідав за промисловість, у тому числі оборонну, будівництво та космос). 27 лютого 1956 — 29 червня 1957 року — кандидат у члени Президії ЦК КПРС, 29 червня 1957 — 10 листопада 1982 року — член Президії (з 8 квітня 1966 року — Політбюро) ЦК КПРС. У січні — березні 1958 року — заступник голови Бюро ЦК КПРС по РРФСР.
7 травня 1960 — 15 липня 1964 року — голова Президії Верховної Ради СРСР. Одночасно 22 червня 1963 — 14 жовтня 1964 року — секретар ЦК КПРС.
На посаді Першого та Генерального Секретаря ЦК КПРС
У жовтні 1964 очолив змову проти Хрущова і став 1-м секретарем ЦК КПРС (14 жовтня 1964 — 29 березня 1966 року). Одночасно 14 жовтня 1964 — 8 квітня 1966 року — голова Бюро ЦК КПРС по РРФСР. З 8 квітня 1966 по 10 листопада 1982 року — генеральний секретар ЦК КПРС.
1964 року після усунення від влади Микити Хрущова обраний Першим секретарем ЦК КПРС. Брежнєв пропонував Володимиру Семичасному, голові КДБ СРСР у період підготовки Пленуму ЦК КПРС 1964 року, фізично позбутися Хрущова «аварією літака, автокатастрофою, отруєнням або арештом»
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelU1TDBKeVpYcG9ibVYyWHpFNU5ESXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVUp5Wlhwb2JtVjJYekU1TkRJdWFuQm4uanBn.jpg)
1968 року Брежнєв і його соратники ухвалили рішення про вторгнення до Чехословаччини. 18 серпня в Москві відбулась зустріч лідерів СРСР, НДР, Польщі, Болгарії й Угорщини, де було узгоджено військово-політичні заходи, реалізація яких почалась через два дні. Брежнєв був загальмованим і неадекватним, під час переговорів у нього порушилася дикція. Помічники вимагали відповіді, чи зможе Брежнєв продовжити переговори. «Сам» щось бурмотів, намагався встати і виникла реакція, яка перелякала все Політбюро. Косигін сидів поруч з ним і бачив, як той поступово почав втрачати нитку розмови.
22 січня 1969 року під час урочистої зустрічі екіпажів космічних кораблів «Союз-4» і «Союз-5» на Брежнєва скоїли невдалий замах: молодший лейтенант Радянської Армії Віктор Ільїн, переодягнений у чужу міліцейську форму, потрапив до Боровицьких воріт під виглядом охоронця і відкрив вогонь з двох пістолетів по машині, в якій, як він припускав, мав їхати генеральний секретар. Насправді у цій машині знаходилися космонавти Леонов, Ніколаєв, Терешкова і Береговий. Пострілами був убитий водій Ілля Жарков, кілька людей поранено, перш ніж мотоцикліст супроводу збив Ільїна з ніг. Сам Брежнєв їхав у іншій машині і не постраждав.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZtTDFCeVpYTnBaR1Z1ZEY5U2FXTm9ZWEprWDA1cGVHOXVYMkZ1WkY5VGIzWnBaWFJmVEdWaFpHVnlYMHhsYjI1cFpGOUNjbVY2YUc1bGRpNTBhV1l2Ykc5emMza3RjR0ZuWlRFdE1Ua3ljSGd0VUhKbGMybGtaVzUwWDFKcFkyaGhjbVJmVG1sNGIyNWZZVzVrWDFOdmRtbGxkRjlNWldGa1pYSmZUR1Z2Ym1sa1gwSnlaWHBvYm1WMkxuUnBaaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Розрядка перед Афганською війною
У сімдесяті роки на міжнародній арені сталося часткове примирення двох систем («розрядка»). Саме в цей час (1973) Брежнєв отримав Ленінську премію за зміцнення миру між народами.
22 березня 1974 року (пропустивши звання генерал-полковника) Брежнєву присвоєно військове звання генерал армії. 1976 року йому було присвоєно звання Маршал Радянського Союзу
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMell6TDB4bGIyNXBaRjlDY21WNmFHNWxkbDh4T1RjMExtcHdaeTh5TWpCd2VDMU1aVzl1YVdSZlFuSmxlbWh1WlhaZk1UazNOQzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
1 серпня 1975 року Брежнєв підписав Гельсінські угоди, що підтвердив непорушність кордонів у Європі. ФРН до цього не визнавала Потсдамські угоди, що змінили кордони Польщі й Німеччини, і не визнавала наявність НДР. ФРН фактично навіть не визнавала анексію Калінінграда і Клайпеди СРСР.
Брежнєв заявляв, що капіталістичні країни перейшли від ідеології «стримування комунізму», запропонованої Гаррі Труменом, до ідеї «конвергенції двох систем» і «мирного співіснування». Рейган заявляв, що ні.
На початку 1976 року переніс клінічну смерть. Після цього він так і не зміг фізично відновитися, і його важкий стан і нездатність керувати країною з кожним роком ставали все очевидніше. Брежнєв страждав астенією (нервово-психічною слабкістю) та атеросклерозом мозкових судин. Працювати він міг лише годину-дві на добу, після чого спав, дивився телевізор і т. д. У нього з'явилася наркотична залежність від снодійного — нембутала.
1977—1982 роки
16 червня 1977 — 10 листопада 1982 року — голова Президії Верховної Ради СРСР.
1978 року нагороджений орденом «Перемога», який вручався тільки у воєнний час за видатні заслуги у командуванні фронтом при перемогах, що забезпечили корінний перелом у стратегічній обстановці (нагородження було скасовано указом Михайла Горбачова 1989 року).
Групі відомих радянських журналістів було доручено написати спогади Брежнєва («Мала земля», «Відродження», «Цілина»), покликані зміцнити його політичний авторитет. Завдяки мільйонним накладам, гонорар Брежнєва склав 179 241 рубль. Включивши мемуари генсека у шкільні та вишівські програми і зробивши їх обов'язковими для «позитивного» обговорення у всіх трудових колективах, партійні ідеологи добилися прямо протилежного результату — Л. І. Брежнєв став героєм численних анекдотів ще за свого життя.
12 грудня 1979 року Брежнєв і його найближчі соратники прийняли рішення про здійснення державного перевороту в Афганістані та про введення радянських військ в цю країну, що стало початком багаторічної участі СРСР у внутрішньоафганському конфлікті.
1981 року, напередодні 50-річчя перебування Леоніда Ілліча в партії, тільки для нього одного був випущений відлитий із золота значок «50 років перебування в КПРС» (для інших ветеранів КПРС цей знак виготовлявся зі срібла з золоченням).
23 березня 1982 року під час візиту Брежнєва до Ташкента на літакобудівному заводі на нього завалилися містки, повні людей. У Брежнєва зламалась ключиця, яка так і не зрослася. Після цього випадку здоров'я було остаточно підірвано. 7 листопада 1982 року відбулася остання публічна поява генсека. Стоячи на трибуні Мавзолею Леніна, він протягом кількох годин приймав військовий парад на Червоній площі, а проте його важкий фізичний стан впадав у вічі навіть на офіційній зйомці.
Леонід Брежнєв помер на 76-му році життя 10 листопада 1982 року на державній дачі «Заріччя-6». Тіло було виявлено охороною о 9 годині ранку. Першим з політичних діячів на місце смерті приїхав Юрій Андропов. Про смерть Брежнєва ЗМІ повідомили лише через добу, 11 листопада о 10 годині ранку. Похований на Красній площі Москви біля Кремлівської стіни. США на похоронах представляли віцепрезидент Джордж Буш-старший і держсекретар Шульц.
Нагороди
Радянські
- Чотириразовий Герой СРСР
- Герой Соціалістичної праці
- Два ордени Жовтневої революції
- Вісім орденів Леніна
- Два ордени Червоного Прапора
- Орден Червоної Зірки
- Орден Богдана Хмельницького 2-го ступеня
- Орден Вітчизняної Війни 1-го ступеня
- Медаль «За бойові заслуги»
- Медаль «За оборону Одеси»
- Медаль «За оборону Кавказу»
- Медаль «За визволення Варшави»
- Медаль «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Медаль «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Медаль «За відбудову підприємств чорної металургії Півдня»
- Медаль «За освоєння цілинних земель»
- Медаль «У пам'ять 250-річчя Ленінграда»
- Медаль лауреата всесоюзної Ленінської премії (20.04.1979)
- Почесна зброя — іменний Маузер (1943)
- Почесна зброя — іменна шашка із золотим зображенням Державного герба СРСР (18.12.1976)
- Почесний громадянин Києва (позбавлений 2023 року).
- Почесний громадянин Дніпра (позбавлений 2023 року).
Іноземні
- Тричі Герой ЧССР
- Тричі Герой БНР
- Тричі Герой НДР
- Герой Куби
- Герой МНР
- Герой Праці МНР
- Герой ЛНДР
- Герой Праці СРВ
Кадрова політика
На думку відомого дослідника радянської номенклатури М. С. Восленського, після отримання поста Генерального секретаря ЦК КПРС Брежнєв став активно просувати на вищі керівні пости членів номенклатури з числа своїх земляків по Дніпропетровській області і товаришів по службі з Молдови. У тому числі:
- Голова Ради Міністрів СРСР Н. Тіхонов — випускник Дніпропетровського металургійного інституту, був головним інженером на заводі у Дніпропетровську, головою Дніпропетровського раднаргоспу;
- секретар ЦК КПРС А. П. Кириленко був першим секретарем Дніпропетровського обкому партії;
- перший секретар ЦК КПУ Володимир Щербицький — був першим секретарем Дніпропетровського обкому партії;
- Заступник Голови Ради Міністрів СРСР І. В. Новіков — випускник Дніпропетровського металургійного інституту
- Міністр внутрішніх справ СРСР М. А. Щолоков — випускник Дніпропетровського металургійного інституту
- Перший заступник голови КДБ СРСР Г. К. Ціньов — випускник Дніпропетровського металургійного інституту
- Помічник Генерального секретаря ЦК КПРС А. І. Блатов — випускник Дніпропетровського металургійного інституту
- Завідувач секретаріату Генерального секретаря Г. Е. Цуканов — випускник Дніпродзержинського металургійного інституту, працював кілька років інженером в Дніпропетровську.
- Член Політбюро і секретар ЦК КПРС К. У. Черненко був під керівництвом Л. І. Брежнєва завідувачем відділу пропаганди і агітації ЦК КП Молдови.
- Завідувач Відділу науки ЦК КПРС С. П. Трапезніков — був директором вищої партійної школи при молдовському ЦК
- Перший заступник голови КДБ СРСР генерал армії С. К. Цвігун був заступником голови КДБ Молдовської РСР
Восленский висловлює думку про те, що підбір керівних кадрів за принципом особистого знайомства і земляцтва був спрямований на зміцнення особистого впливу Брежнєва в рядах номенклатури.
Родина
- Батьки: Ілля Якович Брежнєв та Наталія Денисівна Брежнєва (Мазалова).
- Дружина: Брежнєва Вікторія Петрівна (уроджена Денисова, 1907—1995, уродженка Бєлгорода) з 11 грудня 1927 до своєї смерті.
- Діти: Галина (1929—1998) та Юрій (1933—2013). Галина Брежнєва була одружена з Юрієм Чурбановим, Ігорем Кіо.
- Внуки: Андрій Юрійович (1961—2018).
Друковані праці
- Ленінським курсом: Промови і статті: У 9-ти т. — М.: Політвидав, 1970—1982. — 5523 с.
- Спогади: «Мала земля», «Відродження», «Цілина» // Новий світ. — 1978. — № 2, 5, 11.
- Спогади: Глава 1 «Життя по заводському гудку». Глава 2 «Відчуття Батьківщини». Глава 3 «Мала земля». Глава 4 «Відродження». Глава 5 «Молдавська весна». Глава 6 «Цілина». Глава 7 «Космічний Жовтень». Глава 8 «Слово про комуністів». — М., ІПЛ, 1983.
Пам'ять
- У місті Кам'янському, де народився і провів молоді роки Леонід Брежнєв, на площі Визволителів споруджено бюст генерального секретаря ЦК КПРС, встановлений в 1976 році, як і належало в СРСР, на батьківщині двічі Героя Радянського Союзу. На будівлі Дніпровського державного технічного університету по Гімназичному проспекту, в якому з 1931 по 1935 рік навчався Л.І. Брежнєв, встановлена меморіальна дошка з відповідним текстом і барельєфом генсека.
- На будинку № 40 по Гімназичному проспекту, в якому з 1929 по 1936 рік жив Л.І. Брежнєв, в 2010 році була встановлена меморіальна табличка.
- На будинку за адресою м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 1 встановлена меморіальна дошка
- Після смерті генсека Заводський район був перейменований в Брежнєвський, але в 1990-х роках йому знову було повернено назву Заводський. У місті Дніпрі в 2006 році, до 100-річчя Брежнєва, встановлена меморіальна дошка на стіні будинку на узвозі Крутогірний, 1, де він жив в кінці 1940-х — початку 1950-х років. З 1982 року ім'я Брежнєва у Дніпрі носили одна з площ у центрі міста, металургійний інститут, а також виробниче об'єднання «Південний машинобудівний завод» (всі найменування скасовані в кінці 1980-х років). З 2012 по 2015 рік вулиця Братства тарасівців носила ім'я Леоніда Брежнєва.
- У 1982 році місто Набережні Челни (Татарська АССР), де був побудований КамАЗ, було перейменоване на Брежнєв. У 1988 році місту повернули колишню назву. У 2007 році в місті почала своє мовлення радіостанція «Брежнєв FM», в Набережних Човнах і довколишніх районах Татарстану її можна почути на 90,9 МГц.
- У 1982—1988 роках Черемушкинський район Москви називався Брежнєвський.
- З метою увічнення пам'яті Леоніда Ілліча ЦК КПРС, Президія Верховної Ради СРСР і Рада Міністрів СРСР 18 листопада 1982 присвоїли одному з військово-політичних училищ його ім'я. Свердловське вище військово-політичне танко-артилерійське училище носило ім'я Брежнєва всього 6 років. У квітні 1988 року цей указ було скасовано і училищу повернули колишнє найменування.
- 16 вересня 2004 в Новоросійську відкрито пам'ятник Л. І. Брежнєву на перетині вулиць Рад і Новоросійської Республіки. Автор пам'ятника — краснодарський скульптор Микола Бугаєв. Новоросійська влада відзначає, що Леонід Ілліч свого часу дуже багато зробив для міста, порту, пароплавства. Скульптор зобразив молодого, енергійного генерального секретаря, який йде по місту у костюмі, без нагород, з плащем, перекинутим за спину. Робоча назва скульптури — «Людина, що йде по місту».
Раніше, в 2002 році, в Новоросійську обговорювалося питання про присвоєння одній з вулиць міста імені Брежнєва.
- Зараз ім'я Брежнєва носять 2 села в Калузькій і Курській областях, а також 8 вулиць у невеликих населених пунктах Росії. Зокрема:
- село Іжульське Балахтінского району Красноярського краю;
- село Нове Іванцева Шатковського району Нижегородської області;
- село Солонка Нехаївського району Волгоградської області.
- Галерея
- Меморіальна дошка на будинку, де жив Брежнєв
- Меморіальна дошка в Дніпрі на узвозі Крутогірний
- Пам'ятник Леоніду Брежнєву у рідному Кам'янському (демонтований 27 липня 2023 р.)
- Будинок в Днiпрi на узвозi Крутогiрний, де мешкав Брежнєв з 1947 по 1950 роки
- Меморіальна дошка на інституті в якому навчався Л.І.Брежнєв
Думки й оцінки
![]() | За час моєї роботи головним конструктором змінилося чотири Верховних Головнокомандувачів, і лише один з них, якого називали маразматиком, Л. І. Брежнєв, вважав для себе необхідною особисту бесіду з головним конструктором з питань використання ним, як Верховним Головнокомандувачем, інформації попередження про ракетний напад. Деякий час після введення [в жовтні 1976] в дію першої черги СПРН він викликав мене і близько півтори години питав, яка імовірність узагальнених і точність кількісних оцінок ракетної обстановки, який сенс мають різні сигнали попередження, чому деякі з них вимагають тільки підвищеної уваги, а деякі — рішучих дій з можливо необоротними наслідками. Тільки ця бесіда для мене повний доказ мерзості тих, хто обзивав і висміював Брежнєва. І в останні роки його життя я був свідком живого інтересу до справи і повної ясності розуму цієї людини. У 1980 році під його головуванням відбулося спеціальне засідання Ради Оборони СРСР, присвячене питанням СПРН. […] Л. І. Брежнєв виявив неабиякий інтерес, ставив багато запитань, вникаючи в суть проблем, по ходу засідання вносив поправки в підготовлений проект рішення. Його активна поведінка сильно контрастувало в порівнянні з поведінкою інших членів Ради Оборони. — Зі спогадів В. Г. Рєпіна, головного конструктора СПРН і СККП в 1970—1987 рр. | ![]() |
За опитуваннями Левада-Центру, проведеним у квітні 2013 року, громадяни Росії оцінюють Л. І. Брежнєва краще інших керівників країни. Позитивно до нього ставиться 56 % опитаних, негативно — 29 %. На другому місці — Ленін (55 % і 28 %). За ним слідують Сталін (50 % і 38 %), Микола II (48 % і 21 %), Хрущов (45 % і 35 %), Єльцин (22 % і 64 %) і Горбачов (22 % і 65 %).
- Гасло 1981 року «Економіка має бути економною».
Кіновтілення
- Річард Карлао («Ракети Жовтня» «The Missiles of October» (США, 1974)
- Пол Хардвік («Вторгнення» «Invasion» (США, 1980)
- Нехемія Персів («Садат», США, 1983)
- Френк Міддлмасс («Квадратура кола» «Squaring the Circle» (Англія, 1984)
- Юрій Шумілов («Чорна троянда — емблема печалі, червона троянда — емблема кохання», 1989)
- Євген Матвєєв («Солдати свободи», 1977, «Клан», 1990)
- Михайло Храбров («Вперед, за скарбами гетьмана!», 1993)
- Олександр Бєлявський («Сірі вовки», 1993)
- Леонід Неведомський («Кооператив» Політбюро "", 1992)
- Борис Макаров (Афери, музика, любов, Корабель двійників, 1997, КДБ у смокінгу, 2005)
- Борис Січкін («Останні дні», 1989, «Ніксон», 1995, США)
- Лен Дончев («Дік», 1999, США)
- Гаррі Маршалл («It's a Shame About Ray», США, 2000)
- Богдан Ступка («Заєць над безоднею», 2005; «Празька весна» / «Der Prager Frühling», Німеччина, 2008)
- Володимир Долінський («Червона площа», 2005)
- Артур Ваха («Брежнєв», 2005 — молодий; «Фурцева. Легенда про Катерину», 2011)
- Сергій Шакуров («Брежнєв», 2005 — літній)
- Мікеле Гамміно («Папа Іван Павло II» «Pope John Paul II», (США, 2005)
- Сергій Бездушний (молодий) і Валерій Косенков (Галина, 2008)
- Валерій Косенков (Туман розсіюється, 2008)
- Олег Чернігов («Вольф Мессінг: бачив крізь час», 2009)
- Анатолій Васильєв («І примкнув до них Шепілов», «Обізнане джерело в Москві», 2009).
- Валентин Смирнитський («Остання зустріч», 2010)
- В'ячеслав Шалевич («Полювання на беркута», 2011)
- Сергій Бездушний (Жуков, 2012)
- Микола Токарєв (Одного разу в Ростові, 2012)
- Валерій Магдьяш («Око боже», 2012)
Документи
- Нагородний лист про нагородження Л.І.Брежнєва орденом Червоної Зірки (1942)
- Паспорт Л.І.Брежнєва (1947)
- Посвідчення особи бригадного комісара
- Приписна книга
Див. також
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Брежнєв Леонід Ілліч |
Примітки
- Encyclopædia Britannica
- Енциклопедія Брокгауз
- Енциклопедія Брокгауз
- SNAC — 2010.
- Filmportal.de — 2005.
- Geni.com — 2006.
- Большая Российская энциклопедия, М., Большая Российская энциклопедия, 2006, т. 4, с. 185. (рос.)
- . Назад в СССР (ru-RU) . Архів оригіналу за 21 березня 2022. Процитовано 28 травня 2022.
- Из автобиографии Брежнева Л. И., написанной в 1945 г. «…Отец 42 года проработал на заводе в прокатных цехах, умер в 1937 году…». РГАНИ. Ф. 80. Оп. 1. Д. 1197. Л. 6.
- Цензор.НЕТ. . Цензор.НЕТ (укр.). Архів оригіналу за 28 листопада 2021. Процитовано 28 листопада 2021.
- Как будущий «рулевой» Страны Советов с ОУН на Львовщине боролся [ 27 серпень 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
- Шелест П. Ю. Справжній суд історії ще попереду. — С. 417.
- Брежнєва і ще п'ятьох осіб позбавили звання "Почесний громадянин Києва". РБК-Украина (укр.). Процитовано 29 травня 2023.
- Влада Дніпра позбавила Брежнєва звання почесного громадянина міста. РБК-Украина (укр.). Процитовано 20 грудня 2023.
- . Архів оригіналу за 14 липень 2018. Процитовано 14 липень 2018.
- У Кам'янському демонтували пам’ятник Брежнєву: де він тепер (ФОТО, ВІДЕО) — Delo.ua. delo.ua (укр.). 27 липня 2023. Процитовано 7 вересня 2023.
Джерела
![]() | |
---|---|
![]() | Брежнев, которого мы не знали. Падение с Олимпа на YouTube // Центральное Телевидение. (рос.) |
- Малий словник історії України / відпов. ред. В. А. Смолій. — К. : Либідь, 1997. — 464 с. — .
- Шаповал Ю. І. Брежнєв Леонід Ілліч [ 1 червня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2003. — Т. 1 : А — В. — С. 374. — .
- Рой Медведев. Личность и эпоха. Политический портрет Л.И. Брежнева. М.:Изд-во "Новости", 1991. - 336 с.
- Млечин Леонид. Брежнев. ЖЗЛ. М.: ТК Велби, Изд-во Проспект. 2008. - 520 с.(рос.)
- (рос.)
- (рос.)
- Брежнєв Леонід Ілліч [ 18 грудня 2006 у Wayback Machine.] (рос.)
- Добрый человек из Политбюро(рос.) [ 14 січня 2007 у Wayback Machine.] (рос.)
- Брежнєв Леонід Ілліч [ 8 січня 2007 у Wayback Machine.] // hrono.ru (рос.)
- (рос.)
- Речи (Л. И. Брежнев)(рос.)
Література
- Ю. Шаповал. Брежнєв Леонід Ілліч // Політична енциклопедія. Редкол.: Ю. Левенець (голова), Ю. Шаповал (заст. голови) та ін. — К.: Парламентське видавництво, 2011. — с.74 .
- М. М. Білоусов. Брежнєв Леонід Ілліч // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т./Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К: Знання України, 2004 — Т.1 — 760с.
Попередник: | Голова Президії Верховної Ради СРСР 1960—1964 | Наступник: |
Климент Ворошилов | Анастас Мікоян |
Попередник: | Голова Президії Верховної Ради СРСР 1977—1982 | Наступник: |
Микола Підгорний | Юрій Андропов |
Попередник: | Генеральний секретар ЦК КПРС 1964—1982 | Наступник: |
посаду відновлено | Юрій Андропов |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Leoni d Illi ch Bre zhnyev ros Leonid Ilich Brezhnev 6 19 grudnya 1906 19061219 za inshimi danimi 19 grudnya 1906 1 sichnya 1907 s Kam yanske Katerinoslavska guberniya Rosijska imperiya nini Dnipropetrovska oblast Ukrayina 10 listopada 1982 Moskva RRFSR SRSR radyanskij derzhavnij i partijnij diyach Chlen CK KP b U 1949 1952 Chlen CK KPRS 1952 1982 Pershij sekretar CK KPRS 1964 1966 Generalnij sekretar CK KPRS 1966 1982 Golova Prezidiyi Verhovnoyi Radi SRSR u 1960 1964 i 1977 1982 rokah Deputat Verhovnoyi Radi URSR 2 go sklikannya Deputat Verhovnoyi Radi SRSR 3 10 go sklikan Deputat Radi Soyuzu Verhovnoyi Radi SRSR vid Dnipropetrovskoyi oblasti 3 e sklikannya 1950 1954 Kazahskoyi RSR 4 e sklikannya 1954 1958 Kujbishevskoyi oblasti 5 e sklikannya 1958 1962 ta Moskvi 6 10 e sklikannya 1962 1982 Chlen Spilki zhurnalistiv SRSR ta Spilki pismennikiv SRSR Uchasnik Drugoyi svitovoyi vijni ta paradu Peremogi na Krasnij ploshi 24 chervnya 1945 roku Leonid Illich Brezhnyevros Leonid BrezhnevLeonid Illich Brezhnyev2 j Generalnij sekretar CK KPRS8 kvitnya 1966 10 listopada 1982Poperednik vin sam yak Pershij sekretar CK KPRSNastupnik Yurij Andropov2 j Pershij sekretar CK KPRS14 zhovtnya 1964 8 kvitnya 1966Poperednik Mikita HrushovNastupnik posada skasovana vin sam yak Generalnij sekretar CK KPRS7 j Golova Prezidiyi Verhovnoyi Radi SRSR16 chervnya 1977 10 listopada 1982Poperednik Mikola PidgornijNastupnik Yurij Andropov4 j Golova Prezidiyi Verhovnoyi Radi SRSR7 travnya 1960 15 lipnya 1964Poperednik Kliment VoroshilovNastupnik Anastas Mikoyan6 j Pershij Sekretar CK KP Kazahstanu5 serpnya 1955 6 bereznya 1956Poperednik Pantelejmon PonomarenkoNastupnik Ivan Yakovlev4 j Pershij Sekretar CK KP Moldovi26 chervnya 1950 25 listopada 1952Poperednik Mikola KovalNastupnik Dmitro GladkijPershij sekretar Dnipropetrovskogo oblasnogo komitetu KPRS21 listopada 1947 cherven 1950Poperednik Pavlo NajdenovNastupnik Andrij KirilenkoPershij sekretar Zaporizkogo oblasnogo komitetu KPRS30 serpnya 1946 22 listopada 1947Poperednik Fedir MatyushinNastupnik Georgij YenyutinNarodivsya 19 grudnya 1906 1 sichnya 1907 1 2 Kam yanske Katerinoslavska guberniya Rosijska imperiyaPomer 10 listopada 1982 1982 11 10 1 4 75 rokiv d Odincovskij rajon Moskovska oblast RRFSR SRSRPohovanij Nekropol bilya Kremlivskoyi stiniVidomij yak politik inzhener vijskovosluzhbovec geodezistGromadyanstvo Rosijska imperiya SRSRAlma mater Dniprovskij derzhavnij tehnichnij universitet 1935 Politichna partiya KPRSBatko d 6 Mati d 6 U shlyubi z Brezhnyeva Viktoriya PetrivnaDiti donka Galina Brezhnyeva 1929 1998 sin Yurij Brezhnyev 1933 2013 Ridnya Batko Illya Yakovich Brezhnyev Mati Natalya Denisivna Brezhnyeva Mazalova Religiya ateyizmNagorodi d lyutij 1973 d 16 listopada 1977 Pochesna zbroya iz zolotim zobrazhennyam Derzhavnogo gerba SRSR 18 grudnya 1976 d 13 zhovtnya 1980 d 1977 Vislovlyuvannya u Vikicitatah Mediafajli u VikishovishiU Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Brezhnyev Marshal Radyanskogo Soyuzu 7 05 1976 Chotirirazovij Geroj Radyanskogo Soyuzu 18 12 1966 18 12 1976 19 12 1978 18 12 1981 Geroj Socialistichnoyi Praci 17 06 1961 Laureat Mizhnarodnoyi Leninskoyi premiyi Za zmicnennya miru mizh narodami 1973 i Leninskoyi premiyi z literaturi 1979 U 1978 roci buv nagorodzhenij ordenom Peremoga 1989 roku ce nagorodzhennya yak take sho superechit statutu ordena skasovano ukazom za pidpisom Golovi Verhovnoyi Radi SRSR Gorbachova Vsogo Brezhnyev mav 117 radyanskih ta inozemnih nagorod ZhittyepisNarodivsya 19 grudnya 1906 roku v seli Kam yanskomu nini misto Dnipropetrovska oblast Ukrayina todi Katerinoslavska guberniya Rosijska imperiya v rodini robitnika metalurga Illi Yakovicha Brezhnyeva 1878 1937 ta Nataliyi Denisivni Mazalovoyi 1886 1975 1915 roku buv prijnyatij u klasichnu gimnaziyu m Kam yanskogo U 1921 roci zakinchiv trudovu shkolu U 1921 roci prijshov na Kurskij maslobijnij zavod shob osvoyiti profesiyu slyusarya Ale nezabarom zavod zachinili na konservaciyu i rodina povernulasya na batkivshinu do Kurskoyi guberniyi shob znovu zajnyatisya selyanskoyu praceyu 1923 roku vstupiv do Kurskogo zemlevporyadnogo meliorativnogo tehnikumu ta vstupiv do lav komsomolu 1927 roku zakinchiv tehnikum i pochav pracyuvati zemlevporyadnikom Grajvoronskogo povitovogo zemelnogo viddilu Kurskoyi guberniyi potim zemlevporyadnikom u Kohanovskomu rajoni Orshanskogo okrugu Biloruskoyi RSR 1928 roku odruzhivsya z Viktoriyeyu Petrivnoyu Denisovoyu na rik molodshoyu studentkoyu Kurskogo medichnogo tehnikumu Budinok u Kam yanskomu u yakomu 1929 1936 rr meshkav L I Brezhnyev Pislya roboti v Kurskij oblasti ta Biloruskij RSR jogo napravleno u 1928 roci na Ural Sverdlovsk na posadu zaviduvacha Bisertskogo rajonnogo zemelnogo viddilu Brav uchast u stvorenni kolgospiv i rozkurkulenni Z 1929 po 1930 rik pracyuvav zastupnikom golovi vikonavchogo komitetu Bisertskoyi rajonnoyi radi Sverdlovskoyi okrugi Uralskoyi oblasti U 1930 roci zastupnik nachalnika Sverdlovskogo okruzhnogo zemupravlinnya ale cherez kilka misyaciv iz nevidomoyi prichini pokinuv silske gospodarstvo U 1930 1931 roci navchavsya v Moskovskomu instituti silskogospodarskogo mashinobuduvannya U 1931 roci povernuvsya do Kam yanskogo de navchavsya na vechirnomu viddilenni miscevogo metalurgijnogo institutu z 1931 po 1935 rr Odnochasno pracyuvav slyusarem na Dniprovskomu metalurgijnomu zavodi 1931 roku stav chlenom VKP b Projshov shlyah vid partgruporga golovi profkomu do sekretarya partkomu Kam yanskogo Dniprodzerzhinskogo metalurgijnogo institutu Na 3 mu kursi u 1933 roci jomu doruchili keruvati robitnichim fakultetom a pislya priznachili direktorom Kam yanskogo vechirnogo metalurgijnogo tehnikumu U 1932 roci brav uchast u zdijsnenni hlibozagotivel Golodomoru v Kam yanskomu buv skerovanij na hlibozagotivelnu robotu vid profspilok Kam yanskogo metalurgijnogo institutu Yak zaznachaye istorik Dariya Mattingli Brezhnyev dobre sebe zarekomenduvav pered radyanskoyu vladoyu vikonuyuchi nakazi i plani pid chas zdijsnennya Golodomoru U 1935 roci zakinchiv Kam yanskij metalurgijnij institut U 1935 1936 rokah sluzhiv u armiyi kursant i politruk tankovoyi roti v Zabajkalli selishe Pishanka 15 km na pivdennij shid vid Chiti Zakinchiv kursi motorizaciyi i mehanizaciyi Chervonoyi Armiyi za sho otrimav pershe oficerske zvannya lejtenant pislya smerti v 1982 roci Pishanskomu tankovomu navchalnomu polku bulo prisvoyeno im ya L I Brezhnyeva U zhovtni 1936 travni 1937 roku direktor metalurgijnogo tehnikumu v Dniprodzerzhinsku Z 1937 roku inzhener Dniprovskogo metalurgijnogo zavodu imeni F E Dzerzhinskogo U travni 1937 travni 1938 roku zastupnik golovi vikonkomu Dniprodzerzhinskoyi miskoyi radi U travni 1938 lyutomu 1939 roku zaviduvach viddilu radyanskoyi torgivli Dnipropetrovskogo oblasnogo komitetu KP b U 7 lyutogo 1939 28 veresnya 1940 roku sekretar Dnipropetrovskogo oblasnogo komitetu KP b U z propagandi 28 veresnya 1940 25 bereznya 1941 roku 3 j sekretar Dnipropetrovskogo oblasnogo komitetu KP b U 25 bereznya cherven 1941 roku sekretar Dnipropetrovskogo oblasnogo komitetu KP b U z oboronnoyi promislovosti U roki Drugoyi svitovoyi vijni buv vijskovo politichnim pracivnikom u chinnij radyanskij armiyi Bere uchast u mobilizaciyi naselennya v Chervonu Armiyu zajmayetsya evakuaciyeyu promislovosti potim na politichnih posadah u diyuchij armiyi z chervnya 1941 po veresen 1942 roku zastupnik nachalnika Politupravlinnya Pivdennogo frontu Buduchi brigadnim komisarom pri skasuvanni institutu vijskovih komisariv u zhovtni 1942 roku zamist ochikuvanogo generalskogo zvannya buv atestovanij polkovnikom 15 12 1942 8 zhovtnya 1942 1 kvitnya 1943 roku zastupnik nachalnika Politupravlinnya Chornomorskoyi grupi vijsk Zakavkazkogo frontu 1 kvitnya 1943 9 travnya 1944 roku nachalnik politviddilu 18 yi desantnoyi armiyi Pivnichno Kavkazkogo frontu U travni 1944 travni 1945 roku zastupnik nachalnika Politupravlinnya 12 travnya 9 lipnya 1945 roku nachalnik Politupravlinnya 4 go Ukrayinskogo frontu general major 2 11 1944 Uchasnik Paradu Peremogi 24 chervnya 1945 roku komisar zvedenogo polku 4 go Ukrayinskogo frontu Z 9 lipnya 1945 roku po 6 veresnya 1946 roku v rozpal borotbi z ukrayinskimi nacionalistami pracyuvav nachalnikom Politupravlinnya Prikarpatskogo vijskovogo okrugu ta brav uchast u pridushenni ruhu za nezalezhnist Ukrayini OUN UPA Prozhivav u samomu centri Lvova goteli Zhorzh Z pomizh druziv majbutnogo genseka buv todishnij pershij sekretar OK partiyi Ivan Grusheckij a takozh direktor Lvivskoyi filarmoniyi Z 30 serpnya 1946 po 22 listopada 1947 roku 1 j sekretar Zaporizkogo oblasnogo i miskogo komitetiv KP b U priznachenij za rekomendaciyeyu Mikiti Hrushova 21 listopada 1947 25 lipnya 1950 roku 1 j sekretar Dnipropetrovskogo oblasnogo i miskogo komitetiv KP b U 6 lipnya 1950 25 zhovtnya 1952 roku 1 j sekretar CK Komunistichnoyi partiyi Moldaviyi 16 zhovtnya 1952 5 bereznya 1953 roku sekretar CK KPRS ta kandidat u chleni Prezidiyi CK KPRS 7 bereznya 21 travnya 1953 roku nachalnik Politichnogo upravlinnya Vijskovo morskogo ministerstva SRSR 21 travnya 1953 27 lyutogo 1954 zastupnik nachalnika Golovnogo politichnogo upravlinnya Radyanskoyi armiyi ta Vijskovo Morskogo flotu general lejtenant 4 08 1953 Za danimi generaliv Pavla Sudoplatova i Kirila Moskalenka sered 10 ozbroyenih generaliv viklikanih u Kreml 26 chervnya 1953 dlya areshtu Lavrentiya Beriyi buv i Brezhnyev 6 lyutogo 1954 6 serpnya 1955 roku 2 j sekretar 6 serpnya 1955 6 bereznya 1956 roku 1 j sekretar CK Komunistichnoyi partiyi Kazahstanu 27 lyutogo 1956 16 lipnya 1960 roku sekretar CK KPRS vidpovidav za promislovist u tomu chisli oboronnu budivnictvo ta kosmos 27 lyutogo 1956 29 chervnya 1957 roku kandidat u chleni Prezidiyi CK KPRS 29 chervnya 1957 10 listopada 1982 roku chlen Prezidiyi z 8 kvitnya 1966 roku Politbyuro CK KPRS U sichni berezni 1958 roku zastupnik golovi Byuro CK KPRS po RRFSR 7 travnya 1960 15 lipnya 1964 roku golova Prezidiyi Verhovnoyi Radi SRSR Odnochasno 22 chervnya 1963 14 zhovtnya 1964 roku sekretar CK KPRS Na posadi Pershogo ta Generalnogo Sekretarya CK KPRS U zhovtni 1964 ocholiv zmovu proti Hrushova i stav 1 m sekretarem CK KPRS 14 zhovtnya 1964 29 bereznya 1966 roku Odnochasno 14 zhovtnya 1964 8 kvitnya 1966 roku golova Byuro CK KPRS po RRFSR Z 8 kvitnya 1966 po 10 listopada 1982 roku generalnij sekretar CK KPRS 1964 roku pislya usunennya vid vladi Mikiti Hrushova obranij Pershim sekretarem CK KPRS Brezhnyev proponuvav Volodimiru Semichasnomu golovi KDB SRSR u period pidgotovki Plenumu CK KPRS 1964 roku fizichno pozbutisya Hrushova avariyeyu litaka avtokatastrofoyu otruyennyam abo areshtom Brigadnij komisar Brezhnyev krajnij pravoruch 1942 rik 1968 roku Brezhnyev i jogo soratniki uhvalili rishennya pro vtorgnennya do Chehoslovachchini 18 serpnya v Moskvi vidbulas zustrich lideriv SRSR NDR Polshi Bolgariyi j Ugorshini de bulo uzgodzheno vijskovo politichni zahodi realizaciya yakih pochalas cherez dva dni Brezhnyev buv zagalmovanim i neadekvatnim pid chas peregovoriv u nogo porushilasya dikciya Pomichniki vimagali vidpovidi chi zmozhe Brezhnyev prodovzhiti peregovori Sam shos burmotiv namagavsya vstati i vinikla reakciya yaka perelyakala vse Politbyuro Kosigin sidiv poruch z nim i bachiv yak toj postupovo pochav vtrachati nitku rozmovi 22 sichnya 1969 roku pid chas urochistoyi zustrichi ekipazhiv kosmichnih korabliv Soyuz 4 i Soyuz 5 na Brezhnyeva skoyili nevdalij zamah molodshij lejtenant Radyanskoyi Armiyi Viktor Ilyin pereodyagnenij u chuzhu milicejsku formu potrapiv do Borovickih vorit pid viglyadom ohoroncya i vidkriv vogon z dvoh pistoletiv po mashini v yakij yak vin pripuskav mav yihati generalnij sekretar Naspravdi u cij mashini znahodilisya kosmonavti Leonov Nikolayev Tereshkova i Beregovij Postrilami buv ubitij vodij Illya Zharkov kilka lyudej poraneno persh nizh motociklist suprovodu zbiv Ilyina z nig Sam Brezhnyev yihav u inshij mashini i ne postrazhdav Z Richardom Niksonom 1973 Rozryadka pered Afganskoyu vijnoyu U simdesyati roki na mizhnarodnij areni stalosya chastkove primirennya dvoh sistem rozryadka Same v cej chas 1973 Brezhnyev otrimav Leninsku premiyu za zmicnennya miru mizh narodami 22 bereznya 1974 roku propustivshi zvannya general polkovnika Brezhnyevu prisvoyeno vijskove zvannya general armiyi 1976 roku jomu bulo prisvoyeno zvannya Marshal Radyanskogo Soyuzu Leonid Brezhnyev u 1974 roci 1 serpnya 1975 roku Brezhnyev pidpisav Gelsinski ugodi sho pidtverdiv neporushnist kordoniv u Yevropi FRN do cogo ne viznavala Potsdamski ugodi sho zminili kordoni Polshi j Nimechchini i ne viznavala nayavnist NDR FRN faktichno navit ne viznavala aneksiyu Kaliningrada i Klajpedi SRSR Brezhnyev zayavlyav sho kapitalistichni krayini perejshli vid ideologiyi strimuvannya komunizmu zaproponovanoyi Garri Trumenom do ideyi konvergenciyi dvoh sistem i mirnogo spivisnuvannya Rejgan zayavlyav sho ni Na pochatku 1976 roku perenis klinichnu smert Pislya cogo vin tak i ne zmig fizichno vidnovitisya i jogo vazhkij stan i nezdatnist keruvati krayinoyu z kozhnim rokom stavali vse ochevidnishe Brezhnyev strazhdav asteniyeyu nervovo psihichnoyu slabkistyu ta aterosklerozom mozkovih sudin Pracyuvati vin mig lishe godinu dvi na dobu pislya chogo spav divivsya televizor i t d U nogo z yavilasya narkotichna zalezhnist vid snodijnogo nembutala 1977 1982 roki 16 chervnya 1977 10 listopada 1982 roku golova Prezidiyi Verhovnoyi Radi SRSR 1978 roku nagorodzhenij ordenom Peremoga yakij vruchavsya tilki u voyennij chas za vidatni zaslugi u komanduvanni frontom pri peremogah sho zabezpechili korinnij perelom u strategichnij obstanovci nagorodzhennya bulo skasovano ukazom Mihajla Gorbachova 1989 roku Grupi vidomih radyanskih zhurnalistiv bulo dorucheno napisati spogadi Brezhnyeva Mala zemlya Vidrodzhennya Cilina poklikani zmicniti jogo politichnij avtoritet Zavdyaki miljonnim nakladam gonorar Brezhnyeva sklav 179 241 rubl Vklyuchivshi memuari genseka u shkilni ta vishivski programi i zrobivshi yih obov yazkovimi dlya pozitivnogo obgovorennya u vsih trudovih kolektivah partijni ideologi dobilisya pryamo protilezhnogo rezultatu L I Brezhnyev stav geroyem chislennih anekdotiv she za svogo zhittya 12 grudnya 1979 roku Brezhnyev i jogo najblizhchi soratniki prijnyali rishennya pro zdijsnennya derzhavnogo perevorotu v Afganistani ta pro vvedennya radyanskih vijsk v cyu krayinu sho stalo pochatkom bagatorichnoyi uchasti SRSR u vnutrishnoafganskomu konflikti 1981 roku naperedodni 50 richchya perebuvannya Leonida Illicha v partiyi tilki dlya nogo odnogo buv vipushenij vidlitij iz zolota znachok 50 rokiv perebuvannya v KPRS dlya inshih veteraniv KPRS cej znak vigotovlyavsya zi sribla z zolochennyam 23 bereznya 1982 roku pid chas vizitu Brezhnyeva do Tashkenta na litakobudivnomu zavodi na nogo zavalilisya mistki povni lyudej U Brezhnyeva zlamalas klyuchicya yaka tak i ne zroslasya Pislya cogo vipadku zdorov ya bulo ostatochno pidirvano 7 listopada 1982 roku vidbulasya ostannya publichna poyava genseka Stoyachi na tribuni Mavzoleyu Lenina vin protyagom kilkoh godin prijmav vijskovij parad na Chervonij ploshi a prote jogo vazhkij fizichnij stan vpadav u vichi navit na oficijnij zjomci Leonid Brezhnyev pomer na 76 mu roci zhittya 10 listopada 1982 roku na derzhavnij dachi Zarichchya 6 Tilo bulo viyavleno ohoronoyu o 9 godini ranku Pershim z politichnih diyachiv na misce smerti priyihav Yurij Andropov Pro smert Brezhnyeva ZMI povidomili lishe cherez dobu 11 listopada o 10 godini ranku Pohovanij na Krasnij ploshi Moskvi bilya Kremlivskoyi stini SShA na pohoronah predstavlyali viceprezident Dzhordzh Bush starshij i derzhsekretar Shulc NagorodiDokladnishe Spisok nagorod i pochesnih zvan Leonida Brezhnyeva Radyanski Chotirirazovij Geroj SRSR Geroj Socialistichnoyi praci Dva ordeni Zhovtnevoyi revolyuciyi Visim ordeniv Lenina Dva ordeni Chervonogo Prapora Orden Chervonoyi Zirki Orden Bogdana Hmelnickogo 2 go stupenya Orden Vitchiznyanoyi Vijni 1 go stupenya Medal Za bojovi zaslugi Medal Za oboronu Odesi Medal Za oboronu Kavkazu Medal Za vizvolennya Varshavi Medal Za doblesnu pracyu u Velikij Vitchiznyanij vijni 1941 1945 rr Medal Za peremogu nad Nimechchinoyu u Velikij Vitchiznyanij vijni 1941 1945 rr Medal Za vidbudovu pidpriyemstv chornoyi metalurgiyi Pivdnya Medal Za osvoyennya cilinnih zemel Medal U pam yat 250 richchya Leningrada Medal laureata vsesoyuznoyi Leninskoyi premiyi 20 04 1979 Pochesna zbroya imennij Mauzer 1943 Pochesna zbroya imenna shashka iz zolotim zobrazhennyam Derzhavnogo gerba SRSR 18 12 1976 Pochesnij gromadyanin Kiyeva pozbavlenij 2023 roku Pochesnij gromadyanin Dnipra pozbavlenij 2023 roku Inozemni Trichi Geroj ChSSR Trichi Geroj BNR Trichi Geroj NDR Geroj Kubi Geroj MNR Geroj Praci MNR Geroj LNDR Geroj Praci SRVKadrova politikaDokladnishe Dnipropetrovskij klan Na dumku vidomogo doslidnika radyanskoyi nomenklaturi M S Voslenskogo pislya otrimannya posta Generalnogo sekretarya CK KPRS Brezhnyev stav aktivno prosuvati na vishi kerivni posti chleniv nomenklaturi z chisla svoyih zemlyakiv po Dnipropetrovskij oblasti i tovarishiv po sluzhbi z Moldovi U tomu chisli Golova Radi Ministriv SRSR N Tihonov vipusknik Dnipropetrovskogo metalurgijnogo institutu buv golovnim inzhenerom na zavodi u Dnipropetrovsku golovoyu Dnipropetrovskogo radnargospu sekretar CK KPRS A P Kirilenko buv pershim sekretarem Dnipropetrovskogo obkomu partiyi pershij sekretar CK KPU Volodimir Sherbickij buv pershim sekretarem Dnipropetrovskogo obkomu partiyi Zastupnik Golovi Radi Ministriv SRSR I V Novikov vipusknik Dnipropetrovskogo metalurgijnogo institutu Ministr vnutrishnih sprav SRSR M A Sholokov vipusknik Dnipropetrovskogo metalurgijnogo institutu Pershij zastupnik golovi KDB SRSR G K Cinov vipusknik Dnipropetrovskogo metalurgijnogo institutu Pomichnik Generalnogo sekretarya CK KPRS A I Blatov vipusknik Dnipropetrovskogo metalurgijnogo institutu Zaviduvach sekretariatu Generalnogo sekretarya G E Cukanov vipusknik Dniprodzerzhinskogo metalurgijnogo institutu pracyuvav kilka rokiv inzhenerom v Dnipropetrovsku Chlen Politbyuro i sekretar CK KPRS K U Chernenko buv pid kerivnictvom L I Brezhnyeva zaviduvachem viddilu propagandi i agitaciyi CK KP Moldovi Zaviduvach Viddilu nauki CK KPRS S P Trapeznikov buv direktorom vishoyi partijnoyi shkoli pri moldovskomu CK Pershij zastupnik golovi KDB SRSR general armiyi S K Cvigun buv zastupnikom golovi KDB Moldovskoyi RSR Voslenskij vislovlyuye dumku pro te sho pidbir kerivnih kadriv za principom osobistogo znajomstva i zemlyactva buv spryamovanij na zmicnennya osobistogo vplivu Brezhnyeva v ryadah nomenklaturi RodinaBatki Illya Yakovich Brezhnyev ta Nataliya Denisivna Brezhnyeva Mazalova Druzhina Brezhnyeva Viktoriya Petrivna urodzhena Denisova 1907 1995 urodzhenka Byelgoroda z 11 grudnya 1927 do svoyeyi smerti Diti Galina 1929 1998 ta Yurij 1933 2013 Galina Brezhnyeva bula odruzhena z Yuriyem Churbanovim Igorem Kio Vnuki Andrij Yurijovich 1961 2018 Drukovani praciLeninskim kursom Promovi i statti U 9 ti t M Politvidav 1970 1982 5523 s Spogadi Mala zemlya Vidrodzhennya Cilina Novij svit 1978 2 5 11 Spogadi Glava 1 Zhittya po zavodskomu gudku Glava 2 Vidchuttya Batkivshini Glava 3 Mala zemlya Glava 4 Vidrodzhennya Glava 5 Moldavska vesna Glava 6 Cilina Glava 7 Kosmichnij Zhovten Glava 8 Slovo pro komunistiv M IPL 1983 Pam yatU misti Kam yanskomu de narodivsya i proviv molodi roki Leonid Brezhnyev na ploshi Vizvoliteliv sporudzheno byust generalnogo sekretarya CK KPRS vstanovlenij v 1976 roci yak i nalezhalo v SRSR na batkivshini dvichi Geroya Radyanskogo Soyuzu Na budivli Dniprovskogo derzhavnogo tehnichnogo universitetu po Gimnazichnomu prospektu v yakomu z 1931 po 1935 rik navchavsya L I Brezhnyev vstanovlena memorialna doshka z vidpovidnim tekstom i barelyefom genseka Na budinku 40 po Gimnazichnomu prospektu v yakomu z 1929 po 1936 rik zhiv L I Brezhnyev v 2010 roci bula vstanovlena memorialna tablichka Na budinku za adresoyu m Dnipro uzviz Krutogirnij 1 vstanovlena memorialna doshka Pislya smerti genseka Zavodskij rajon buv perejmenovanij v Brezhnyevskij ale v 1990 h rokah jomu znovu bulo poverneno nazvu Zavodskij U misti Dnipri v 2006 roci do 100 richchya Brezhnyeva vstanovlena memorialna doshka na stini budinku na uzvozi Krutogirnij 1 de vin zhiv v kinci 1940 h pochatku 1950 h rokiv Z 1982 roku im ya Brezhnyeva u Dnipri nosili odna z plosh u centri mista metalurgijnij institut a takozh virobniche ob yednannya Pivdennij mashinobudivnij zavod vsi najmenuvannya skasovani v kinci 1980 h rokiv Z 2012 po 2015 rik vulicya Bratstva tarasivciv nosila im ya Leonida Brezhnyeva U 1982 roci misto Naberezhni Chelni Tatarska ASSR de buv pobudovanij KamAZ bulo perejmenovane na Brezhnyev U 1988 roci mistu povernuli kolishnyu nazvu U 2007 roci v misti pochala svoye movlennya radiostanciya Brezhnyev FM v Naberezhnih Chovnah i dovkolishnih rajonah Tatarstanu yiyi mozhna pochuti na 90 9 MGc U 1982 1988 rokah Cheremushkinskij rajon Moskvi nazivavsya Brezhnyevskij Z metoyu uvichnennya pam yati Leonida Illicha CK KPRS Prezidiya Verhovnoyi Radi SRSR i Rada Ministriv SRSR 18 listopada 1982 prisvoyili odnomu z vijskovo politichnih uchilish jogo im ya Sverdlovske vishe vijskovo politichne tanko artilerijske uchilishe nosilo im ya Brezhnyeva vsogo 6 rokiv U kvitni 1988 roku cej ukaz bulo skasovano i uchilishu povernuli kolishnye najmenuvannya 16 veresnya 2004 v Novorosijsku vidkrito pam yatnik L I Brezhnyevu na peretini vulic Rad i Novorosijskoyi Respubliki Avtor pam yatnika krasnodarskij skulptor Mikola Bugayev Novorosijska vlada vidznachaye sho Leonid Illich svogo chasu duzhe bagato zrobiv dlya mista portu paroplavstva Skulptor zobraziv molodogo energijnogo generalnogo sekretarya yakij jde po mistu u kostyumi bez nagorod z plashem perekinutim za spinu Robocha nazva skulpturi Lyudina sho jde po mistu Ranishe v 2002 roci v Novorosijsku obgovoryuvalosya pitannya pro prisvoyennya odnij z vulic mista imeni Brezhnyeva Zaraz im ya Brezhnyeva nosyat 2 sela v Kaluzkij i Kurskij oblastyah a takozh 8 vulic u nevelikih naselenih punktah Rosiyi Zokrema selo Izhulske Balahtinskogo rajonu Krasnoyarskogo krayu selo Nove Ivanceva Shatkovskogo rajonu Nizhegorodskoyi oblasti selo Solonka Nehayivskogo rajonu Volgogradskoyi oblasti Galereya Memorialna doshka na budinku de zhiv Brezhnyev Memorialna doshka v Dnipri na uzvozi Krutogirnij Pam yatnik Leonidu Brezhnyevu u ridnomu Kam yanskomu demontovanij 27 lipnya 2023 r Budinok v Dnipri na uzvozi Krutogirnij de meshkav Brezhnyev z 1947 po 1950 roki Memorialna doshka na instituti v yakomu navchavsya L I BrezhnyevDumki j ocinkiZa chas moyeyi roboti golovnim konstruktorom zminilosya chotiri Verhovnih Golovnokomanduvachiv i lishe odin z nih yakogo nazivali marazmatikom L I Brezhnyev vvazhav dlya sebe neobhidnoyu osobistu besidu z golovnim konstruktorom z pitan vikoristannya nim yak Verhovnim Golovnokomanduvachem informaciyi poperedzhennya pro raketnij napad Deyakij chas pislya vvedennya v zhovtni 1976 v diyu pershoyi chergi SPRN vin viklikav mene i blizko pivtori godini pitav yaka imovirnist uzagalnenih i tochnist kilkisnih ocinok raketnoyi obstanovki yakij sens mayut rizni signali poperedzhennya chomu deyaki z nih vimagayut tilki pidvishenoyi uvagi a deyaki rishuchih dij z mozhlivo neoborotnimi naslidkami Tilki cya besida dlya mene povnij dokaz merzosti tih hto obzivav i vismiyuvav Brezhnyeva I v ostanni roki jogo zhittya ya buv svidkom zhivogo interesu do spravi i povnoyi yasnosti rozumu ciyeyi lyudini U 1980 roci pid jogo golovuvannyam vidbulosya specialne zasidannya Radi Oboroni SRSR prisvyachene pitannyam SPRN L I Brezhnyev viyaviv neabiyakij interes staviv bagato zapitan vnikayuchi v sut problem po hodu zasidannya vnosiv popravki v pidgotovlenij proekt rishennya Jogo aktivna povedinka silno kontrastuvalo v porivnyanni z povedinkoyu inshih chleniv Radi Oboroni Zi spogadiv V G Ryepina golovnogo konstruktora SPRN i SKKP v 1970 1987 rr Za opituvannyami Levada Centru provedenim u kvitni 2013 roku gromadyani Rosiyi ocinyuyut L I Brezhnyeva krashe inshih kerivnikiv krayini Pozitivno do nogo stavitsya 56 opitanih negativno 29 Na drugomu misci Lenin 55 i 28 Za nim sliduyut Stalin 50 i 38 Mikola II 48 i 21 Hrushov 45 i 35 Yelcin 22 i 64 i Gorbachov 22 i 65 Gaslo 1981 roku Ekonomika maye buti ekonomnoyu KinovtilennyaRichard Karlao Raketi Zhovtnya The Missiles of October SShA 1974 Pol Hardvik Vtorgnennya Invasion SShA 1980 Nehemiya Persiv Sadat SShA 1983 Frenk Middlmass Kvadratura kola Squaring the Circle Angliya 1984 Yurij Shumilov Chorna troyanda emblema pechali chervona troyanda emblema kohannya 1989 Yevgen Matvyeyev Soldati svobodi 1977 Klan 1990 Mihajlo Hrabrov Vpered za skarbami getmana 1993 Oleksandr Byelyavskij Siri vovki 1993 Leonid Nevedomskij Kooperativ Politbyuro 1992 Boris Makarov Aferi muzika lyubov Korabel dvijnikiv 1997 KDB u smokingu 2005 Boris Sichkin Ostanni dni 1989 Nikson 1995 SShA Len Donchev Dik 1999 SShA Garri Marshall It s a Shame About Ray SShA 2000 Bogdan Stupka Zayec nad bezodneyu 2005 Prazka vesna Der Prager Fruhling Nimechchina 2008 Volodimir Dolinskij Chervona plosha 2005 Artur Vaha Brezhnyev 2005 molodij Furceva Legenda pro Katerinu 2011 Sergij Shakurov Brezhnyev 2005 litnij Mikele Gammino Papa Ivan Pavlo II Pope John Paul II SShA 2005 Sergij Bezdushnij molodij i Valerij Kosenkov Galina 2008 Valerij Kosenkov Tuman rozsiyuyetsya 2008 Oleg Chernigov Volf Messing bachiv kriz chas 2009 Anatolij Vasilyev I primknuv do nih Shepilov Obiznane dzherelo v Moskvi 2009 Valentin Smirnitskij Ostannya zustrich 2010 V yacheslav Shalevich Polyuvannya na berkuta 2011 Sergij Bezdushnij Zhukov 2012 Mikola Tokaryev Odnogo razu v Rostovi 2012 Valerij Magdyash Oko bozhe 2012 DokumentiNagorodnij list pro nagorodzhennya L I Brezhnyeva ordenom Chervonoyi Zirki 1942 Pasport L I Brezhnyeva 1947 Posvidchennya osobi brigadnogo komisara Pripisna knigaDiv takozhVikicitati mistyat vislovlyuvannya vid abo pro Brezhnyev Leonid Illich Dnipropetrovskij klanPrimitkiEncyclopaedia Britannica d Track Q5375741 Enciklopediya Brokgauz d Track Q237227 Enciklopediya Brokgauz d Track Q237227 SNAC 2010 d Track Q29861311 Filmportal de 2005 d Track Q15706812 Geni com 2006 d Track Q2621214 Bolshaya Rossijskaya enciklopediya M Bolshaya Rossijskaya enciklopediya 2006 t 4 s 185 ros Nazad v SSSR ru RU Arhiv originalu za 21 bereznya 2022 Procitovano 28 travnya 2022 Iz avtobiografii Brezhneva L I napisannoj v 1945 g Otec 42 goda prorabotal na zavode v prokatnyh cehah umer v 1937 godu RGANI F 80 Op 1 D 1197 L 6 Cenzor NET Cenzor NET ukr Arhiv originalu za 28 listopada 2021 Procitovano 28 listopada 2021 Kak budushij rulevoj Strany Sovetov s OUN na Lvovshine borolsya 27 serpen 2014 u Wayback Machine ros Shelest P Yu Spravzhnij sud istoriyi she poperedu S 417 Brezhnyeva i she p yatoh osib pozbavili zvannya Pochesnij gromadyanin Kiyeva RBK Ukraina ukr Procitovano 29 travnya 2023 Vlada Dnipra pozbavila Brezhnyeva zvannya pochesnogo gromadyanina mista RBK Ukraina ukr Procitovano 20 grudnya 2023 Arhiv originalu za 14 lipen 2018 Procitovano 14 lipen 2018 U Kam yanskomu demontuvali pam yatnik Brezhnyevu de vin teper FOTO VIDEO Delo ua delo ua ukr 27 lipnya 2023 Procitovano 7 veresnya 2023 DzherelaZovnishni videofajli Brezhnev kotorogo my ne znali Padenie s Olimpa na YouTube Centralnoe Televidenie ros Malij slovnik istoriyi Ukrayini vidpov red V A Smolij K Libid 1997 464 s ISBN 5 325 00781 5 Shapoval Yu I Brezhnyev Leonid Illich 1 chervnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2003 T 1 A V S 374 ISBN 966 00 0734 5 Roj Medvedev Lichnost i epoha Politicheskij portret L I Brezhneva M Izd vo Novosti 1991 336 s Mlechin Leonid Brezhnev ZhZL M TK Velbi Izd vo Prospekt 2008 520 s ros ros ros Brezhnyev Leonid Illich 18 grudnya 2006 u Wayback Machine ros Dobryj chelovek iz Politbyuro ros 14 sichnya 2007 u Wayback Machine ros Brezhnyev Leonid Illich 8 sichnya 2007 u Wayback Machine hrono ru ros ros Rechi L I Brezhnev ros LiteraturaYu Shapoval Brezhnyev Leonid Illich Politichna enciklopediya Redkol Yu Levenec golova Yu Shapoval zast golovi ta in K Parlamentske vidavnictvo 2011 s 74 ISBN 978 966 611 818 2 M M Bilousov Brezhnyev Leonid Illich Ukrayinska diplomatichna enciklopediya U 2 h t Redkol L V Guberskij golova ta in K Znannya Ukrayini 2004 T 1 760s ISBN 966 316 039 X Poperednik Golova Prezidiyi Verhovnoyi Radi SRSR 1960 1964 Nastupnik Kliment Voroshilov Anastas Mikoyan Poperednik Golova Prezidiyi Verhovnoyi Radi SRSR 1977 1982 Nastupnik Mikola Pidgornij Yurij Andropov Poperednik Generalnij sekretar CK KPRS 1964 1982 Nastupnik posadu vidnovleno Yurij Andropov