Костандін IV (іноді Костандін III; вірм. Կոստանդին Դ; 17 квітня 1313 — 21 грудня 1362) — король Кілікійської Вірменії (1344–1362) з династії Лузіньянів. Мав родинні зв'язки з родом Хетумянів та був далеким родичем Костандіна III.
Костандін IV вірм. Կոստանդին Դ | |||
![]() | |||
![]() | |||
| |||
---|---|---|---|
1344 — 1362 | |||
Попередник: | Костандін III | ||
Спадкоємець: | Костандін V | ||
Народження: | 17 квітня 1313 | ||
Смерть: | 21 грудня 1362 (49 років) | ||
Рід: | Лузіньяни | ||
Батько: | d | ||
Мати: | Q45296805? | ||
Шлюб: | d | ||
Діти: | Ошин , Левон | ||
|
Життєпис
Ранні роки
Був сином Балдуїна, лорда Негіра, племінника царя Хетума II, та був далеким родичем свого попередника, Костандіна III. Після убивства останнього 1344 року спробував знищити всіх суперників-претендентів на престол. Він наказав убити племінників Костандіна III, Бемона й Левона, однак їм удалось врятуватись, утікши на Кіпр. Після ліквідації суперників Костандін прийняв царство як Костандін IV.
Царювання
Період володарювання Костандіна IV припав на важкі для Вірменії часи. Безпеці країни загрожували сусідні мусульманські держави.
1346 року Костандін, об'єднавши сили вірменських князів, вигнав з країни війська мамлюків і туркменів та звільнив стратегічно-важливу фортецю Капан. Влітку 1347 року він розгромив війська Єгипетського султанату, що напали на Кілікію, а восени того ж року за підтримки Кіпрського флоту звільнив портове місто Айас. Користуючись своїми успіхами на фронті, Костандін намагався установити мир з єгиптянами. Однак султан Єгипту відкинув пропозицію Костандіна та, заручившись підтримкою Алепського еміра й Конійського султанату, відновив війну. Під час тієї війни мамлюки захопили порт Айас, конійські туркмени — фортецю Паперон, а Алепський емір — східні регіони Кілікії.
У 1348–1349 роках, користуючись суперечками за трон у Єгипті, Костандін у союзі з лицарями ордена госпітальєрів, здобувши перемогу над військами Алеппо, дістався берегів Александреттської затоки.
Розчарувавшись у брехливих обіцянках допомоги від папства й інших західних країн, 1361 року за дорученням Костандіна IV й Католикоса Месропа I Артазеці було скликано VIII Сіський собор. Католикос відкинув унію з римською церквою та наказав прибрати з обрядів Вірменської церкви всі нововведення, що були результатом пролатинської політики кілікійських царів.
Костандін IV помер своєю смертю 1362 року, його наступником на вірменському престолі став його двоюрідний брат Костандін V.
Родина
Костандін був одружений з Марією, дочкою князя Корікосу Ошина й Жанни Анжуйської. Від шлюбу з Марією у нього було двоє синів: Ошин (помер 1356) і Левон (1338–1357), обидва померли в молодості.
Примітки
- «Հայ Եկեղեցու պատմություն» (Եզնիկ Ծ. Վարդապետ Պետրոսյան) / «Історія Вірменської Церкви» (арх. Єзнік Петросян)
- . Архів оригіналу за 21 жовтня 2013. Процитовано 4 травня 2013.
Джерела
- Boase, T. S. R. (1978). The Cilician Kingdom of Armenia. Edinburgh: Scottish Academic Press. ISBN .
- Rüdt-Collenberg, W. H. (1963). The Rupenides, Hethumides and Lusignans: the Structure of the Armeno-Cilician Dynasties. Paris: Imprimerie A. Pignie.
- http://www.encyclopedia.am/pages.php?bId=2&hId=1307 [ 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
- Родина Лузіньян [ 1 лютого 2012 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Kostandin IV inodi Kostandin III virm Կոստանդին Դ 17 kvitnya 1313 21 grudnya 1362 korol Kilikijskoyi Virmeniyi 1344 1362 z dinastiyi Luzinyaniv Mav rodinni zv yazki z rodom Hetumyaniv ta buv dalekim rodichem Kostandina III Kostandin IV virm Կոստանդին ԴKostandin IVKostandin v otochenni gospitalyeriv avtor Anri Delabord 1844 Prapor 14 j Korol Kilikijskoyi Virmeniyi 1344 1362 Poperednik Kostandin III Spadkoyemec Kostandin V Narodzhennya 17 kvitnya 1313 1313 04 17 Smert 21 grudnya 1362 1362 12 21 49 rokiv Rid LuzinyaniBatko dMati Q45296805 Shlyub dDiti Oshin Levon Mediafajli b u VikishovishiZhittyepisRanni roki Buv sinom Balduyina lorda Negira pleminnika carya Hetuma II ta buv dalekim rodichem svogo poperednika Kostandina III Pislya ubivstva ostannogo 1344 roku sprobuvav znishiti vsih supernikiv pretendentiv na prestol Vin nakazav ubiti pleminnikiv Kostandina III Bemona j Levona odnak yim udalos vryatuvatis utikshi na Kipr Pislya likvidaciyi supernikiv Kostandin prijnyav carstvo yak Kostandin IV Caryuvannya Period volodaryuvannya Kostandina IV pripav na vazhki dlya Virmeniyi chasi Bezpeci krayini zagrozhuvali susidni musulmanski derzhavi 1346 roku Kostandin ob yednavshi sili virmenskih knyaziv vignav z krayini vijska mamlyukiv i turkmeniv ta zvilniv strategichno vazhlivu fortecyu Kapan Vlitku 1347 roku vin rozgromiv vijska Yegipetskogo sultanatu sho napali na Kilikiyu a voseni togo zh roku za pidtrimki Kiprskogo flotu zvilniv portove misto Ajas Koristuyuchis svoyimi uspihami na fronti Kostandin namagavsya ustanoviti mir z yegiptyanami Odnak sultan Yegiptu vidkinuv propoziciyu Kostandina ta zaruchivshis pidtrimkoyu Alepskogo emira j Konijskogo sultanatu vidnoviv vijnu Pid chas tiyeyi vijni mamlyuki zahopili port Ajas konijski turkmeni fortecyu Paperon a Alepskij emir shidni regioni Kilikiyi U 1348 1349 rokah koristuyuchis superechkami za tron u Yegipti Kostandin u soyuzi z licaryami ordena gospitalyeriv zdobuvshi peremogu nad vijskami Aleppo distavsya beregiv Aleksandrettskoyi zatoki Rozcharuvavshis u brehlivih obicyankah dopomogi vid papstva j inshih zahidnih krayin 1361 roku za doruchennyam Kostandina IV j Katolikosa Mesropa I Artazeci bulo sklikano VIII Siskij sobor Katolikos vidkinuv uniyu z rimskoyu cerkvoyu ta nakazav pribrati z obryadiv Virmenskoyi cerkvi vsi novovvedennya sho buli rezultatom prolatinskoyi politiki kilikijskih cariv Kostandin IV pomer svoyeyu smertyu 1362 roku jogo nastupnikom na virmenskomu prestoli stav jogo dvoyuridnij brat Kostandin V RodinaKostandin buv odruzhenij z Mariyeyu dochkoyu knyazya Korikosu Oshina j Zhanni Anzhujskoyi Vid shlyubu z Mariyeyu u nogo bulo dvoye siniv Oshin pomer 1356 i Levon 1338 1357 obidva pomerli v molodosti Primitki Հայ Եկեղեցու պատմություն Եզնիկ Ծ Վարդապետ Պետրոսյան Istoriya Virmenskoyi Cerkvi arh Yeznik Petrosyan Arhiv originalu za 21 zhovtnya 2013 Procitovano 4 travnya 2013 DzherelaBoase T S R 1978 The Cilician Kingdom of Armenia Edinburgh Scottish Academic Press ISBN 0 7073 0145 9 Rudt Collenberg W H 1963 The Rupenides Hethumides and Lusignans the Structure of the Armeno Cilician Dynasties Paris Imprimerie A Pignie http www encyclopedia am pages php bId 2 amp hId 1307 4 bereznya 2016 u Wayback Machine Rodina Luzinyan 1 lyutogo 2012 u Wayback Machine