Координати: 47°00′16″ пн. ш. 33°39′05″ сх. д. / 47.00444° пн. ш. 33.65139° сх. д.
Ка́м'янська Січ – адміністративний і військовий центр Війська Запорозького Низового за часів його перебування під протекцією Кримського ханства у першій третині 18 ст. Назва Січі, яка побутує в історичній та краєзнавчій літературі, пояснюється тим, що вона розташовувалася у гирлі правого притоку Дніпра – річки Кам'янки.
Кам'янська Січ | |||||
Козацьке військо | |||||
| |||||
| |||||
![]() | |||||
Столиця | |||||
Мови | Українська | ||||
Релігії | Православне християнство | ||||
Форма правління | Республіка | ||||
Історія | |||||
- Заснування | 1709 | ||||
- перенесення | 1711 | ||||
Валюта | Всі європейські валюти | ||||
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelEzTHlWRU1DVTVRU1ZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUXlVeU55VkVNU1U0UmlWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNE1TVkVNU1U0UXlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ01GOGxSREFsUVRFbFJERWxPVFlsUkRFbE9EZGZNaTVxY0djdk5EZzFjSGd0SlVRd0pUbEJKVVF3SlVJd0pVUXdKVUpESlRJM0pVUXhKVGhHSlVRd0pVSkVKVVF4SlRneEpVUXhKVGhESlVRd0pVSkJKVVF3SlVJd1h5VkVNQ1ZCTVNWRU1TVTVOaVZFTVNVNE4xOHlMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2T0M4NE15OVRhV05vYVM1cWNHY3ZNamcxY0hndFUybGphR2t1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Розташування Січі
Кам'янська Січ знаходилася при впадінні у Дніпро з правого боку малої степової річки Кам'янки. Січ займала зручний для оборони мис, утворений лівим, північним берегом р. Кам'янка та рукавом Дніпра – Козацьким Річищем. Таким чином, адміністративний центр Війська Запорозького знаходився на самому кордоні з безпосередніми володіннями Кримського ханства. Поряд із Січчю діяв Каїрський (Кам'янський) перевіз через Дніпро. Як відомо, річкові переправи завжди мали велике стратегічне значення. Каїрський перевіз був зручним тільки з правого берега на лівий – за течією річкових проток, а не навпаки. Тому обози на шляху до Криму користувалися Каїрським перевозом, а на зворотньому шляху – Кизикерменським.
Після побудови у 1950-ті рр. Каховської ГЕС плавні Дніпра були затоплені водосховищем, а нижня течія р. Кам'янки перетворена на довгу звивисту затоку Республіканець. У наш час археологічні залишки Кам'янської Січі знаходяться на території села Республіканець Новокаїрської сільради Бериславського району Херсонської області. Частина території пам'ятки зайнята незаконно збудованими на її території садибами села та присадибними ділянками. Пам'ятка займає частину східного схилу мису Стрілка, утвореного правим берегом Каховського водосховища та лівим берегом затоки Республіканець. Поверхня мису поросла травою, кущами та невеликими деревами по берегах. Східна сторона мису перетворена на урвище абразією берегів, внаслідок якої в наш час вже знищено більше половини площі пам'ятки.
З видимих слідів Січі на поверхні землі залишився тільки надмогильний хрест кошового отамана Костя Гордієнка. Напис на хресті сьогодні (2015 р.) практично не читається, але його зміст відомий з ранніх публікацій: «Во имя Отца и Сына и Святаго Духа. Зде почиваетъ рабъ Божій Константинъ Гордҍевичъ атаманъ кошовый славнаго войска Запорожского и низового а куреня Плитнҍровского: преставися року 1733 мая 4 числа». З Кам'янської Січі походить також пошкоджений надмогильний хрест кошового отамана Василя Єрофеєвича, який сьогодні зберігається у Національному заповіднику «Хортиця», у м. Запоріжжя. Напис на ньому був такий: «Во имя пресвятыя и животворящия и нераздельныя Троици Аминь. Зде опочиваетъ рабъ Божий Васіли Іероθеви, атаманъ кошовий славнаго Воиска Запорожскаго Низового а курена Тытаровского. Преставился в року 1731-мъ в месяце май. дня 23».
Планування Січі
Січ займала невеликий куток між правим берегом Козацького Річища й лівим берегом р. Кам'янки, й мала форму неправильного трикутника. Посередині Січі, з півночі на південь, була розташована площа, по обидва боки якої дослідник Д. І. Яворницький у кінці ХІХ нарахував 40 западин від давніх будівель. Один ряд цих «куренів», за словами Яворницького, тягнувся вздовж Козацького Річища з виходами на захід, а три ряди йшли від степу до Кам'янки з виходами на схід та захід. Між останніми трьома рядами, як і між першими, з півночі на південь простягалася площа таких самих розмірів, як і перша. Кожен із куренів мав біля 14,9 м довжини й 8,5 м ширини. Слідів від церкви помічено не було. Січ, на думку Д. І. Яворницького, була обнесена кам'яним муром, від якого в кін. ХІХ ст. збереглися лише окремі дикі камені. Південніше Січі, на мисі Стрілка, знаходилося господарське передмістя. Північніше Січі розташовувалося кладовище, точне місцезнаходження і межі якого сьогодні невідомі;.
Проблема датування
У питанні датування Кам'янської Січі у різних джерелах існують розбіжності. Згідно так званої «Записки в память потомную» (1734), після розгрому Чортомлицької Січі у 1709 р., козаки заснували нову Січ на Олешках, прожили там дев'ятнадцять років, у 1728 р. повернулися на Чортомлик, де пробули два роки, а в 1730 р. перейшли на р. Кам'янку.
Князь С. І. Мишецький, автор «Истории о козаках запорожских…», написаної у 1740-х роках, стверджував, що після знищення за наказом Петра Першого Старої Січі на Чортомлику 1709-го р. козаки заснували Січ на Кам'янці. Невдовзі й ця Січ була знищена московитами. Після цього запорожці переселилися в урочище Олешки «на кримському боці Дніпра». Згодом Січ на Кам'янці була розграбована козаками з річки Самарь, невдоволеними своїм підлеглим щодо січовиків становищем. Після цього Січ знову була перенесена на Кам'янку, де проіснувала до повернення запорожців під московську протекцію у 1734 р.;. О. І. Рігельман у праці «Летописное повествование о Малой России и ее народе» (1787) в цілому повторює свідчення С. І. Мишецького, повідомляючи, що Січ була перенесена з Олешок на Кам'янку в 1733 р.;.
А. О. Скальковський у праці «История Новой Сечи или последнего Коша Запорожского» (1841), повідомляючи про розгром Січі на Кам'янці у 1711 р. та перенос її в Олешки, взагалі не згадує «другого періоду» існування «Кам'янської» Січі. За його словами, з Олешок Січ була перенесена одразу на р. Підпільну. Д. І. Яворницький у першому виданні праці «Історія запорізьких козаків» (1892) не наважується однозначно прийняти точку зору або С. І. Мишецького, або анонімного автора вище згаданої «Записки в память потомную»;. У другому ж виданні свого твору (1900) історик однозначно приймає точку зору автора «Записки в память потомную». Згадана «Записка» − офіційний документ, складений 29 травня 1734 року (менше, ніж за два місяці після переносу Січі з Кам'янки на Підпільну) безпосередніми свідками подій за наказом кошового отамана Івана Малашевича, й затверджений військовою кошовою печаткою. Тому немає підстав піддавати сумніву свідчення «Записки» щодо хронології Січей в період перебування запорожців під кримською протекцією. Незважаючи на це, теза про два періоди існування Кам'янської Січі (1709—1711 та 1728—1734 рр.) до нашого часу повторюється не тільки у численних популярних публікаціях, але й у академічних енциклопедичних виданнях;.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TVM4eE15OUxiM04wWDNCaGJYbGhkRzU1YTE5U1pYTndkVzVzYVd0aGJtVmpMbXB3Wnk4eU5UQndlQzFMYjNOMFgzQmhiWGxoZEc1NWExOVNaWE53ZFc1c2FXdGhibVZqTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Перехід запорожців під кримську протекцію
Існування Кам'янскої Січі припало на драматичний період історії Запорожжя. У помсту за виступ на боці гетьмана Івана Мазепи та шведського короля Карла ХІІ, 14 травня 1709 р. за наказом московського царя Петра І була знищена Чортомлицька Січ. Козаки, вцілілі після погрому Січі та наступної поразки під Полтавою, врятувалися на території Кримського ханства. Запорізький дослідник В. І. Мільчев на основі аналізу архівних документів стверджує, що саме тоді й виникло козацьке поселення в Олешках (Кардашині), яке стало наступною Січчю.
У травні 1711 р. об'єднаний загін московського війська та гетьманських полків під командуванням А. Ушакова, який знаходився на лівому боці Дніпра у фортеці Кам'яний Затон, виступив у похід з метою знищити Олешківську Січ. Однак, постійні напади татар і запорожців перешкодили здійсненню цього задуму. Щоб якось реабілітуватися в очах вищого командування, частина московського війська спустилася вниз Дніпром і спалила невелике на той час козацьке поселення у гирлі р. Кам'янки, що й було подано, як зруйнування самої «Нової» Січі. Внаслідок підписаного 12 липня 1711 р. Прутського миру між Османською імперією та Московією Запорожжя опинилося під протекцією Кримського ханства;. У цей період козакам було дозволено користуватися прибутками зокрема з Кам'янського (Каїрського) перевозу. Цей факт опосередковано свідчить про існування поселення у цьому місці ще до переносу Січі на Кам'янку.
Січ на р. Кам'янка
24-го травня 1728 р. в Олешки зі Старої (Чортомлицької) Січі та прибула велика група козаків на сорока суднах. Вчинивши погром та забравши клейноди, вони, разом з тутешніми козаками, вирушили на Чортомлик. Січ на Чортомлику простояла 2 роки, поки запорожці безрезультатно чекали дозволу на вступ у російське підданство. Не дочекавшись позитивної відповіді, навесні 1730 р. запорожці перенесли Січ на р. Кам'янку;. У цей період, як і раніше, козаки залучалися до кримських походів на Північний Кавказ, займалися господарською діяльністю на всій території ханства аж до Нижнього Дону й Кубані та іноді селилися навіть у Гірському Криму. За 25 років перебування під протекцією Кримського ханства запорожці звикли вважати ці землі своїми. Тому згодом, після закінчення чергової російсько-турецької війни 1735-39 рр., вони пред'явили права на приєднані до Російської імперії колишні кримські землі міжріччя Берди й Дону. Це стало причиною конфронтації з Військом Донським. Слід зазначити, що на багатьох тогочасних картах, складених російськими інженерами, кордони земель Війська Запорозького сягали дельти Дону. Як приклад, можна навести «Генеральную карту от Киева по реке Днепру до Очакова и по степи до Азова…» Даніїла Де Боскета (1751 р.), або «Карту Малороссийских и Слободских полков, також Новороссийской губернии со смежными их землями» Магнуса фон Ренне (1764 р.).
Вступ запорожців у російське підданство
У період перебування під протекцією Кримського ханства на Запорожжі змагалися за вплив дві політичні партії – прокримська та промосковська. Першу, яка представляла інтереси широких мас січового товариства, очолював кошовий отаман Кость Гордієнко. Представники цієї партії відчували ненависть до Московського царства через попрання споконвічних свобод і репресії проти козацтва у 1709 р. і пізніше. Крім того, встановлення Петром Першим чітких кордонів з Кримським ханством позбавило запорожців можливості вільного переходу в пониззя Дніпра задля здобичі солі, риболовлі та інших промислів. Промосковську партію очолювали кошові Іван Малашевич, Василь Гуж та Іван Гусак. Соціальну базу її складало населення зимівників та слобід Дніпровського Надпорожжя, по ріках Орелі та Самарі. Основу економіки «зимівчуків» складало відгінне скотарство, землеробство, бджільництво та селітроваріння. Заможні представники промосковської партії гостро відчували необхідність відновлення розірваних торговельних зв'язків з Гетьманщиною. Крім того, протягом всього перебування запорожців під кримською протекцією постійно зростала напруженість і недовіра між козаками й татарами.
Після смерті найавторитетнішого представника прокримської партії Костя Гордієнка у 1733 р. прибічники вступу у російське підданство взяли верх. 28 березня 1734 р. запорожці, не бажаючи виконувати наказів кримського хана щодо повторного перенесення Січі в Олешки, покинули Кам'янку. В той час на самій лише Січі перебувало 7115 козаків. 31 березня 1734 р. на річці Підпільній ними була заснована остання Запорозька Січ.
Поселення на р. Кам'янка після переносу Січі
Після переносу адміністративного центру Війська Запорозького Низового на р. Підпільну в 1734 р., поселення на р. Кам'янці не припинило свого існування. У документах сер.- ІІ пол. XVIII ст. згадується козацький населений пункт, який не мав чітко усталеної назви: «при річці Кам'янці», «в Кам'янському названому урочищі», «Кам'янка», «Усть-Кам'янка», «Кам'янка, де Січ була». На тогочасних картах цей пункт позначався, як невелике укріплення під назвою Давня або Стара Січ;.
Після знищення Запорозької Січі у 1775 р. тут, імовірно, знаходилася поштова станція. У 1795 р. вперше згадується поміщіцьке село Консулівка (Розаревка), яке отримало назву по імені генерального консула Священної Римської імперії Івана Григоровича Розаревича. На поч. ХХ ст. воно належало Ф. С. Агаркову, за наказом якого у Консулівці було зведено значний комплекс будівель – палац, лютеранська кірха й кілька великих господарських споруд. До нашого часу збереглися тільки руїни цих споруд. Після того, як у 1920 р. у регіоні було встановлено радянську владу, в колишній економії було організовано артіль «Республіканець», яка дала сучасну назву селу. Вже на поч. 1930-х рр. завдяки Кам'янській Січі село згадувалося у туристичних путівниках. У ІІ пол. ХХ ст. мешканцями с. Республіканець на території археологічних залишків Кам'янської Січі було незаконно збудовано кілька житлових садиб, а прилегла територія використана для присадибних ділянок.
Археологічні дослідження Кам'янської Січі
Першим звернув увагу на Кам'янську Січ, як пам'ятку старовини, дійсний член Одеського товариства історії та старожитностей, краєзнавець Микола Павлович Вертильяк. У публікації, що побачила світ 1844 р., він відзначив занедбаність і руйнацію залишків Січі, повідомивши про знищення останніми роками великої кількості надмогильних хрестів козацького кладовища та «валів з обшивкою з тесаного каменя». Письменник-етнограф О. С. Афанасьєв-Чужбинський, який відвідав Кам'янську Січ у 1858 р., також відзначав зневажливе й байдуже ставлення господарів маєтку до визначної пам'ятки.
Перший науковий опис і топографічне обстеження Кам'янської Січі зробив Д. І. Яворницький у 80-ті роки ХІХ ст. Дослідник визначив розташування на місцевості січового майдану, куренів, скарбниць, їх кількість і розміри тощо. Перші археологічні дослідження на цій пам'ятці проводив В. І. Гошкевич у 1909 та 1913-14 р.р. Розкопки проводилися за сприяння господаря маєтку Ф. С. Огаркова, який подарував всі отримані під час досліджень матеріали херсонському музею.
У 1939 та 1953 рр. розкопки на пам'ятці проводили Ф. Б. Копилов та О. М. Апанович. Внаслідок створення Каховського водосховища та ерозії його берегів до 1970 р. стан території Кам'янської Січі значно погіршився: було зруйновано всю південну та східну її частини. У 1972-73 рр. експедиція Державного історико-культурного заповідника «Хортиця» під керівництвом О. В. Бодянського провела на пам'ятці розвідки. У 1974 р. великі за обсягом розкопки проведені А. Л. Сокульським. Ці роботи продовжені у 1989-91 рр. спільною експедицією Інституту археології АН України та Державним історико-культурним заповідником «Хортиця» під керівництвом А. О. Козловського та В. Є. Ільїнського. Згодом, у 2009 р., проводилися розкопки під керівництвом В. Є. Ільїнського. У 2011 р. Д. Д. Ніконенко проводив розвідувальні роботи з метою локалізації залишків січового кладовища, але ці пошуки не увінчалися успіхом.
За весь час досліджень було накопичено значний обсяг унікальної інформації з матеріальної культури запорозького козацтва початку XVIII ст. Вперше були археологічно вивчені рештки кількох напівземлянкових козацьких куренів. Крім того, розкопані залишки наземного «старшинського» житла, а на господарчому передмісті Січі – шинку, кузні, залізоплавильних печей, ям для випалу вапна та деревного вугілля тощо. Величезна колекція речових артефактів складається з кераміки (різних типів посуд, пічні кахлі та люльки для паління тютюну), виробів зі скла (пляшки, столовий посуд, віконні шибки), заліза (ковальське знаряддя, цвяхи, скоби, рибальські гачки тощо), зброї, прикрас, кримських та московських монет. Доповнює уявлення про господарство мешканців Кам'янської Січі значна кількість остеологічних матеріалів. Знайшли археологічне підтвердження історичні свідоцтва про московський погром у 1711 р.: простежено шар пожежі, сліди руйнування артилерійським обстрілом, знайдено картеч та розбиті людські черепи.
Філія «Кам'янська Січ» Національного заповідника «Хортиця»
У вересні 1965 р. уряд Української РСР прийняв постанову «Про увічнення пам'ятних місць, пов'язаних з історією козацтва».
Тільки у січні 1983 р. «Кам'янська Січ та кладовище запорозьких козаків першої половини XVIII ст.» була взята під охорону в статусі пам'ятки місцевого значення. У другій половині 80-х рр. ХХ ст., з початком «Перебудови», інтерес до історії козацтва значно зріс. Кам'янська Січ стала місцем паломництва українських патріотів. У 1994 р. тут було встановлено пам'ятник Костю Гордієнку. Сучасні українські козаки запровадили традицію: щорік 1 травня проводити тризну на честь похованого тут кошового отамана.
За пропозицією археолога М. П. Оленковського херсонська обласна влада у грудні 2004 р. зініціювала створення історико-культурного заповідника «Кам'янська Січ». Але за відсутності фінансування ідея залишалася на папері. У жовтні 2008 р., під час Всеукраїнської науково-практичної конференції «Історія козацтва в пам'ятках та музейній практиці», було ухвалено резолюцію щодо передачі території Кам'янської Січі Національному заповіднику «Хортиця».
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 р. № 928 «Про занесення об'єктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України» «Кам'янську Січ, кладовище запорозьких козаків і могилу кошового отамана Костя Гордієнка» у с. Республіканець Бериславського р-ну Херсонської області занесено до зазначеного реєстру під № 210008-Н. 30 вересня 2009 р. Кабінет Міністрів України постановив оголосити Кам'янську Січ філією Національного заповідника «Хортиця»;. Влітку 2009 р., у рамках підготовки до святкування 300-річчя Кам'янської Січі було проведено впорядкування території пам'ятки: звільнені від сміття льохи будинку Агаркових, закладено каплицю, посаджені дерева, збудована символічна цегляна брама й земляні вали, земляними валами та ровом відмічені приблизні кордони Січі, встановлений білборд з її уявною графічною реконструкцією і флагшток. 14 жовтня, на Покрову, ювілей було помпезно відзначено.
За час існування філії «Кам'янська Січ» було проведено певну роботу: впроваджено автобусну екскурсію «Часи козацькі – Січі Запорозькі», затверджено наукову концепцію розвитку філії, створено штатну одиницю для роботи з туристами та організації екскурсій. У рамках підготовки до створення археологічного музею просто неба, за результатами археологічних досліджень виконано графічну реконструкцію козацького куреня;;. Однак, з 2010 р. втілення планів по перетворенню Кам'янської Січі на культурно-освітній осередок призупинилося: через зміну внутрішньої політики в країні та прихід нової обласної адміністрації не відбувалося фінансування проекту.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekEzTHlVeU1pVkVNQ1U1UVNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ055VkVNQ1ZDTUNWRU1TVTROaVZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ09WOGxSREFsT1RNbFJEQWxRakFsUkRFbE9EQWxSREVsT0RKZkxWOHlNREUzSlRJeVh5VkVNU1U1TmlWRU1TVTRNU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDUlNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNSVjh0WHlWRU1DVkNRU1ZFTVNVNE15VkVNQ1ZDUWlWRU1TVTRReVZFTVNVNE1pVkVNU1U0TXlWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNPVjhsUkRFbE9EUWxSREFsUWpVbFJERWxPREVsUkRFbE9ESWxSREFsUWpnbFJEQWxRaklsUkRBbFFqQWxSREFsUWtJbFJERWxPRU5mSlVRd0pVSkVKVVF3SlVJd1h5VkVNU1U0TWlWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDT0NWRU1TVTRNaVZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TUNWRU1TVTVOaVZFTVNVNU4xOGxSREFsT1VFbFJEQWxRakFsUkRBbFFrTWxNamNsUkRFbE9FWWxSREFsUWtRbFJERWxPREVsUkRFbE9FTWxSREFsUWtFbFJEQWxRa1VsUkRFbE9UZGZKVVF3SlVFeEpVUXhKVGsySlVReEpUZzNKVVF4SlRrMkxsOHdNaTVxY0djdk16QXdjSGd0SlRJeUpVUXdKVGxCSlVRd0pVSkZKVVF3SlVJM0pVUXdKVUl3SlVReEpUZzJKVVF4SlRoREpVUXdKVUpCSlVRd0pVSTRKVVF3SlVJNVh5VkVNQ1U1TXlWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNE1DVkVNU1U0TWw4dFh6SXdNVGNsTWpKZkpVUXhKVGsySlVReEpUZ3hKVVF4SlRneUpVUXdKVUpGSlVReEpUZ3dKVVF3SlVJNEpVUXdKVUpCSlVRd0pVSkZYeTFmSlVRd0pVSkJKVVF4SlRnekpVUXdKVUpDSlVReEpUaERKVVF4SlRneUpVUXhKVGd6SlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRUpVUXdKVUk0SlVRd0pVSTVYeVZFTVNVNE5DVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNNaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUWlWRU1TVTRRMThsUkRBbFFrUWxSREFsUWpCZkpVUXhKVGd5SlVRd0pVSTFKVVF4SlRnd0pVUXdKVUk0SlVReEpUZ3lKVVF3SlVKRkpVUXhKVGd3SlVReEpUazJKVVF4SlRrM1h5VkVNQ1U1UVNWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1F5VXlOeVZFTVNVNFJpVkVNQ1ZDUkNWRU1TVTRNU1ZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNSU1ZFTVNVNU4xOGxSREFsUVRFbFJERWxPVFlsUkRFbE9EY2xSREVsT1RZdVh6QXlMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Згодом на Кам'янській Січі було прокладено туристичний маршрут, а з 2016 року на честь заснування Січі, що припадає на 1 травня, обласна влада влаштовує тут свято відкриття туристичного сезону на Херсонщині. Тут щорічно проводяться масові акції, присвячені пам'ятним датам з історії Запорозького козацтва: дню пам'яті Костя Гордієнка (початок травня), дню пам'яті Запорозької Січі (початок червня), святу Покрови Пресвятої Богородиці (14 жовтня). У заходах беруть участь представники козацьких об'єднань, місцевої влади та громадськість.
Пам'ятку було зруйновано внаслідок падіння трьох російських авіабомб.
Туристичний потенціал пам'ятки
За два роки с початку популяризації Херсонською ОДА Кам'янської Січі вона набула статусу нового туристичного бренду Херсонщини зразок запорізької Хортиці. Так, у 2018 р. по новій дорозі у бік села Республіканець, розташованого за 95 км від обласного центру вирушили близько 8 тисяч туристів. Для багатьох мандрівників, які в дні відкриття туристичного сезону 30 квітня й 1 травня відвідали Кам'янську Січ, знайомство з нею стало першим.
Окремою локацією заходу стала виставка-презентація туристичного потенціалу Херсонщини. Генічеський, Скадовський, Олешківський, Чаплинський, Бериславський, Голопристанський, Білозерський, Каланчацький райони, міста Нова Каховка, Гола Пристань, Херсон та Присиваська ОТГ демонстрували, чому саме їх варто обрати туристам. Відвідувачі також могли ознайомитися з пропозиціями баз відпочинку й приватних готелів щодо розміщення в курортний сезон. Щож до Кам'янської Січі, її наголосили єдиною з семи січей, яка збереглася до сьогодні після утворення Каховського водосховища.
За словами істориків, вона є унікальною історико-археологічною пам'яткою запорозького козацтва, бо тут збереглися всі три основні складові частини Січі:
- кіш, до складу якого входили курені, скарбниці, січова площа;
- передмістя з виробничими майстернями;
- козацький цвинтар зі збереженими могилою видатного кошового отамана Костя Гордієнка та насипаним на ній курганом.
Національний природний парк «Кам'янська Січ»
Основна стаття: Національний природний парк «Кам'янська Січ»
Створено указом Президента України Петра Порошенка від 11.04.2019 № 140/2019. Це унікальний для Правобережжя масив цілинних Понтичних типчаково-ковилових степів, з різноманіттям рослин і тварин, занесених до Червоної книги України, який визнаний об’єктом Смарагдової мережі.
На територіях, прилеглих до Кам'янської Січі, з 2009 р. йде проектування національного природного парку «Кам'янська Січ». В руслі сучасних тенденцій розуміння ландшафту як цілісної природно-культурної системи, тут впроваджуватиметься комплексне збереження природних та історичних пам'яток. Парк матиме однаково велике природоохоронне і історико-культурне значення.
Парк включає землі Качкарівської, Милівської, Новокаїрської, Новорайської та сільрад Бериславського р-ну. Планований об'єкт знаходиться на території річки Балка Кам'янка та Миловської балки і має 6 особливо цінних ділянок, на яких повинен бути встановлений заповідний режим: Середньокам'янська (284,9 га), Слонівська (394,4 га), Глибочанська (474,2 га), Колодязьна (753,4 га), Тернуватська (454,2 га) і Маргурівська (344 га). Відповідно до Указу, протягом 2019-2021 років в постійне користування Національному природному парку «Кам’янська Січ» має бути надано 6013,241 гектара земель, у тому числі з вилученням у землекористувачів.
Флора цього унікального об'єкта природно-заповідного фонду налічує 582 види судинних рослин. Серед них – 52 раритетні види. На цій території, крім того, зберігаються залишки близько 150 курганів і древніх поселень, панський маєток і старовинний монастир;.
Примітки
- Военно-топографическая карта Российской Империи. Ряд ХХІХ, лист 12 (г. Херсонской и Таврической). − [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.etomesto.ru/shubert-[недоступне посилання з липня 2019] map/29-12/
- Мышецкий С. История о козаках запорожских, как оные издревле зачалися, и откуда свое происхождение имеют, и в каком состоянии ныне находятся. – Одесса, в городской типографии, 1852. – 92 с. (с. 21)
- Вікімапія. – Електронний ресурс. Архів оригіналу за 25 серпня 2011. Процитовано 16 березня 2015.
- Вертильяк Н. П. Надгробия кошевых Гордиенки и Ерофеева. – Записки Одесского общества истории и древностей. Том первый. – Одесса, в городской типографии, 1844. – С. 607
- Яворницький Д. І. Історія запорозьких козаків. Том І. – Київ, «Наукова Думка», 1990. – 592 с. (с. 137)
- Козловський А. О., Ільїнський В. Є. Козацькі старожитності пониззя Дніпра // Археологія, № 4. – Київ, «Наукова Думка», 1991. – С. 42-58 (с. 50-51)
- Иванов П. Матерьялы по исторіи Запорожья в XVIII в. // Записки Одесскаго общества исторіи и древностей. Т. ХХ. – Одесса, Экономическая типографія и литографія, 1897. – С. 60-100 (с. 73-74)
- Мышецкий С. История о козаках запорожских, как оные издревле зачалися, и откуда свое происхождение имеют, и в каком состоянии ныне находятся. — Одесса, в городской типографии, 1852. — 92 с. (с. 21-23)
- [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://litopys.org.ua/ [ 10 грудня 2012 у Wayback Machine.]
- Ригельман А. И. Летописное повествование о Малой России и ея народе и козаках вообще. — Москва, в университетской типографии, 1847. — С. 96, 139
- [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.runivers.ru/bookreader/ [ 25 листопада 2015 у Wayback Machine.]
- Скальковский А. А. История Новой Сечи или последнего Коша Запорожского. — Одесса, в городской типографии, 1841. — 437 с. (с. 180)
- Яворницький Д. І. Історія запорозьких козаків. Том перший. – Львів, «Світ», 1990. – 320 с. (с. 94, 96, 101)
- Яворницький Д. І. Історія запорізьких козаків. Том третій. – Львів, «Світ», 1992. – 456 с., (с. 300)
- Яворницький Д. І. Історія запорозьких козаків. Том 1. – Київ, «Наукова думка», 1990. – 592 с. (с. 113—114)
- Археологія доби українського козацтва XVI-XVIII ст. — Київ, «Віпол», 1997. — 336 с. (с. 311)
- Горобець В. М. Кам'янська Січ [ 17 серпня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України. Том 4. — Київ, «Наукова Думка», 2007. − С. 69-70. (с. 69)
- Мільчев В. І. Запорозьке козацтво у підданстві Гіреїв // Наукові праці історичного факультету Запорізького національного університету, 2009, випуск XXVI. – С. 170—178 (с. 171—172)
- Мільчев В. І. // Наукові праці історичного факультету Запорізького національного університету, 2009, вип. XXVI.
- Мышецкий С. История о козаках запорожских, как оные издревле зачалися, и откуда свое происхождение имеют, и в каком состоянии ныне находятся. — Одесса, в городской типографии, 1852. — 92 с. (с. 21)
- Яворницький Д. І. Історія запорозьких козаків. Том 3. – Київ, «Наукова думка», 1993. – 560 с. (с. 405, 411)
- Мільчев В. І. // Наукові праці історичного факультету Запорізького національного університету, 2009, випуск ХХVI. – С. 170—178 (с. 173)
- . Архів оригіналу за 25 листопада 2015. Процитовано 25 листопада 2015.
- . Архів оригіналу за 17 квітня 2016. Процитовано 12 січня 2020.
- Мільчев В. І. Запорозьке козацтво у підданстві Гіреїв // Наукові праці історичного факультету Запорізького національного університету, 2009, випуск XXVI. – С. 170—178 (с. 173—177)
- Яворницький Д. І. Історія запорозьких козаків. Том 3. – Київ, «Наукова думка», 1993. – 560 с. (с. 423—424, 440—441)
- Власов О. Ю. Населений пункт на місці Кам'янської Січі у сер. — ІІ пол. ХVIII ст. // Звіт з науково-дослідної роботи за 2013 рік // НА НЗХ 843. — Запоріжжя, 2014. — С. 5-9 (с. 6-7)
- Генеральная карта от Киева по реке Днепру до Очакова и по степи до Азова с показанием Новой Сербии со Слобоцким казачьим поселением и с Украинскою линией, также Турецкой области и Польского владения с Российскою Империею границы [ 25 листопада 2015 у Wayback Machine.] // Скальковский А. Хронологическое обозрение истории Новороссийского края. – Одесса, 1836, приложение к 1-му тому.
- . Архів оригіналу за 26 листопада 2015. Процитовано 25 листопада 2015.
- Власов О. Ю. Населений пункт на місці Кам'янської Січі у сер. — ІІ пол. XVIII ст. // Звіт з науково-дослідної роботи за 2013 рік // НА НЗХ 843. — Запоріжжя, 2014. — С. 5-9 (с. 7)
- Дяченко С. А. З історії землеволодіння кінця XVIII-початку ХХ ст. на території колишньої Кам'янської Січі // Наукові записки. Херсонський обласний краєзнавчий музей. — Херсон, 2010. — С. 113—121
- Список залюднених місць Херсонської округи. На 1 січня 1928 р. — Херсон, «Червоний селянин», 1928. — 76 с. (с. 35)
- Петражицький А. Путівник по Нижньому Дніпру та Південному Бугу на 1931 рік. — Херсон, «Червоний штурвал», 1931. — 66 с. (с. 38-39)
- Вертильяк Н. И. Надгробия кошевых Гордеенки и Ерофеева // Записки Одесского Общества Истории и Древностей, Том Первый — Одесса, в городской типографии, 1844. — С. 607 (с. 607)
- Афанасьев-Чужбинский А. Поездка в Южную Россию. Часть I. Очерки Днепра. — Спб., 1863. — 468 с. (с. 248—249)
- Яворницький Д. І. Історія запорозьких козаків. Том перший. – Львів, «Світ», 1990. – 320 с. (с. 104)
- Гошкевич В. И. Летопись музея Херсона за 1909, 1910 гг. Вып. 1. — Херсон, типолитография наследников О. Д. Ходушиной, 1910, — 126 с. (с. 20)
- Гошкевич В. И. Летопись музея Херсона за 1913 год. Вып. 5. — Херсон, издание Херсонской городской управы, 1915. — 44 с. (с. 8)
- Ільїнський В. Є. Повідомлення про результати археологічних робіт на Кам'янській Січі у 2009 р. // Заповідна Хортиця. Матеріали IV міжнародної науково-практичної конференції «Історія запорозького козацтва: в пам'ятках та музейній практиці». – Запоріжжя, 2010. – С. 307 (С. 307)
- Козловський А. О., Ільїнський В. Є. Козацькі старожитності пониззя Дніпра // Археологія, № 4. – Київ, «Наукова Думка», 1991. – С. 42-58 (с. 48-51)
- Козловський А. О. Особливості будівництва житлових споруд на Кам'янській Січі // Нові археологічні дослідження пам'яток українського козацтва. Вип. 1. — Київ, Бібліотека «Часи Козацькі», 1992. — С. 15-25 (с. 18)
- Ільїнський В. Є. Повідомлення про результати археологічних робіт на Кам'янській Січі у 2009 р. // Заповідна Хортиця. Матеріали IV міжнародної науково-практичної конференції «Історія запорозького козацтва: в пам'ятках та музейній практиці». – Запоріжжя, ПП В. І. Антіпов, 2010. – С. 307 (С. 307)
- Петрашина П. Д. Керамічні вироби з території Кам'янської Січі (за матеріалами археологічних досліджень 1972—2009 років) // Заповідна Хортиця. Матеріали IV міжнародної науково-практичної конференції «Історія запорозького козацтва: в пам'ятках та музейній практиці». – Запоріжжя, ПП В. І. Антіпов, 2010. – С. 334—338
- . Архів оригіналу за 12 січня 2020. Процитовано 12 січня 2020.
- Сурченко С. В. Кам'янська Січ – історія створення філії Національного заповідника «Хортиця» // Заповідна Хортиця. Матеріали IV міжнародної науково-практичної конференції «Історія Запорозького козацтва: в пам'ятках і музейній практиці». Спеціальний випуск. – Запоріжжя, ПП В. І. Антіпов, 2010. – С. 170—173. (с. 171—173)
- Власов О. Ю. Кам'янська Запорозька Січ, як туристичний об'єкт: проблеми та перспективи // Краєзнавство, No 2 (79), 2012. – Київ, Національна спілка краєзнавців України, Інститут історії України НАН України, 2012. – С. 97-103 (с. 100)
- Власов О. Ю. Наукова концепція розвитку філії «Кам'янська Січ» Національного заповідника «Хортиця» // НА НЗХ 871. Звіт про науково-дослідну роботу за 2014 рік. – Запоріжжя, 2014. – С. 6-16
- Верговський С. В., Власов О. Ю. До відтворення куреня Кам'янської Січі // Нові дослідження пам'яток козацької доби в Україні. – Випуск 21, частина І. – Київ, НДЦ «Часи козацькі», 2012. – С. 92-101
- Власов О. Ю., Карасенко Б. О. 3D візуалізація козацького куреня з Кам'янської Січі // Заповідна Хортиця. Збірка наукових праць. – Запоріжжя, Національний заповідник «Хортиця», 2012. – С. 28-35
- . www.ukrinform.ua (укр.). Архів оригіналу за 4 жовтня 2018. Процитовано 27 грудня 2021.
- Zaxid.net (3 лютого 2024). Кам’янська Січ, яку зруйнували росіяни. ZAXID.NET (укр.). Процитовано 5 лютого 2024.
- . www.ukrinform.ua (укр.). Архів оригіналу за 28 грудня 2021. Процитовано 28 грудня 2021.
- Указ Президента України від 11 квітня 2019 року № 140/2019 «Про створення національного природного парку «Кам’янська Січ» »
- . www.kmu.gov.ua (ua) . Архів оригіналу за 28 грудня 2021. Процитовано 28 грудня 2021.
- Мойсієнко І. І. Про необхідність створення національного природного парку «Кам'янська Січ» [ 27 листопада 2015 у Wayback Machine.] // Степи України. – 4.11.2009.
- На Херсонщині планують створення національного парку «Кам'янська Січ» [ 27 листопада 2015 у Wayback Machine.] // Природа України. – 30.05.2014.
- // Урядовий портал. – 13.05.2015.
Джерела
- Кам'янська Січ [ 12 січня 2020 у Wayback Machine.] // Українське козацтво в Таврії. — Херсонський портал АртКавун.
- Голобородько Ю. Кам'янська Січ: Іст. нарис // Степ: Літ.-мистец. альм. — Херсон, 1993. — Вип.1. — С. 54-64.
- Яворницький Д. І. Історія запорозьких козаків. У 3-х т. Т.1 / Пер. з рос. І. І. Сварника; Упоряд. О. М. Апанович; Худож. В. М. Дозорець. — Л.: Світ, 1990. — 319 с.: іл. — Бібліогр. в підрядк. прим. Кам'янська Січ, С. 93.
- Паталах О. Ю. Форпости козацької волі / Паталах О. Ю., Голобородько Ю. К. — Херсон, 1992. — 28 с.: іл. Кам'янська Січ, С. 7-15.
Посилання
- Горобець В. Кам'янська Січ (1709–1711, 1730–1734 рр.) // Козацькі січі (нариси з історії українського козацтва XVI–XIX ст.) / В. Смолій (відп. ред.), В. Щербак (наук. ред.), Т. Чухліб (упорядн.), О. Гуржій, В. Матях, А. Сокульський, В. Степанков. — НАН України. Інститут історії України; Науково-дослідний інститут козацтва. — Київ; Запоріжжя, 1998. — С 109—131.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Koordinati 47 00 16 pn sh 33 39 05 sh d 47 00444 pn sh 33 65139 sh d 47 00444 33 65139 Ka m yanska Sich administrativnij i vijskovij centr Vijska Zaporozkogo Nizovogo za chasiv jogo perebuvannya pid protekciyeyu Krimskogo hanstva u pershij tretini 18 st Nazva Sichi yaka pobutuye v istorichnij ta krayeznavchij literaturi poyasnyuyetsya tim sho vona roztashovuvalasya u girli pravogo pritoku Dnipra richki Kam yanki Kam yanska Sich Kozacke vijsko 1709 1711 Prapor Gerb Ukrayini istorichni kordoni na kartiHrest Kostya Gordiyenka v Kam yanskij Sichi Stolicya Movi Ukrayinska Religiyi Pravoslavne hristiyanstvo Forma pravlinnya Respublika Istoriya Zasnuvannya 1709 perenesennya 1711 Valyuta Vsi yevropejski valyuti Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Kam yanska Sich Kam yanska Sich Hersonska obl Karta Zaporozkih Sichej u 1552 1775 rokahRoztashuvannya SichiKam yanska Sich znahodilasya pri vpadinni u Dnipro z pravogo boku maloyi stepovoyi richki Kam yanki Sich zajmala zruchnij dlya oboroni mis utvorenij livim pivnichnim beregom r Kam yanka ta rukavom Dnipra Kozackim Richishem Takim chinom administrativnij centr Vijska Zaporozkogo znahodivsya na samomu kordoni z bezposerednimi volodinnyami Krimskogo hanstva Poryad iz Sichchyu diyav Kayirskij Kam yanskij pereviz cherez Dnipro Yak vidomo richkovi perepravi zavzhdi mali velike strategichne znachennya Kayirskij pereviz buv zruchnim tilki z pravogo berega na livij za techiyeyu richkovih protok a ne navpaki Tomu obozi na shlyahu do Krimu koristuvalisya Kayirskim perevozom a na zvorotnomu shlyahu Kizikermenskim Pislya pobudovi u 1950 ti rr Kahovskoyi GES plavni Dnipra buli zatopleni vodoshovishem a nizhnya techiya r Kam yanki peretvorena na dovgu zvivistu zatoku Respublikanec U nash chas arheologichni zalishki Kam yanskoyi Sichi znahodyatsya na teritoriyi sela Respublikanec Novokayirskoyi silradi Berislavskogo rajonu Hersonskoyi oblasti Chastina teritoriyi pam yatki zajnyata nezakonno zbudovanimi na yiyi teritoriyi sadibami sela ta prisadibnimi dilyankami Pam yatka zajmaye chastinu shidnogo shilu misu Strilka utvorenogo pravim beregom Kahovskogo vodoshovisha ta livim beregom zatoki Respublikanec Poverhnya misu porosla travoyu kushami ta nevelikimi derevami po beregah Shidna storona misu peretvorena na urvishe abraziyeyu beregiv vnaslidok yakoyi v nash chas vzhe znisheno bilshe polovini ploshi pam yatki Z vidimih slidiv Sichi na poverhni zemli zalishivsya tilki nadmogilnij hrest koshovogo otamana Kostya Gordiyenka Napis na hresti sogodni 2015 r praktichno ne chitayetsya ale jogo zmist vidomij z rannih publikacij Vo imya Otca i Syna i Svyatago Duha Zde pochivaet rab Bozhij Konstantin Gordҍevich ataman koshovyj slavnago vojska Zaporozhskogo i nizovogo a kurenya Plitnҍrovskogo prestavisya roku 1733 maya 4 chisla Z Kam yanskoyi Sichi pohodit takozh poshkodzhenij nadmogilnij hrest koshovogo otamana Vasilya Yerofeyevicha yakij sogodni zberigayetsya u Nacionalnomu zapovidniku Horticya u m Zaporizhzhya Napis na nomu buv takij Vo imya presvyatyya i zhivotvoryashiya i nerazdelnyya Troici Amin Zde opochivaet rab Bozhij Vasili Iero8evi ataman koshovij slavnago Voiska Zaporozhskago Nizovogo a kurena Tytarovskogo Prestavilsya v roku 1731 m v mesyace maj dnya 23 Planuvannya SichiSich zajmala nevelikij kutok mizh pravim beregom Kozackogo Richisha j livim beregom r Kam yanki j mala formu nepravilnogo trikutnika Poseredini Sichi z pivnochi na pivden bula roztashovana plosha po obidva boki yakoyi doslidnik D I Yavornickij u kinci HIH narahuvav 40 zapadin vid davnih budivel Odin ryad cih kureniv za slovami Yavornickogo tyagnuvsya vzdovzh Kozackogo Richisha z vihodami na zahid a tri ryadi jshli vid stepu do Kam yanki z vihodami na shid ta zahid Mizh ostannimi troma ryadami yak i mizh pershimi z pivnochi na pivden prostyagalasya plosha takih samih rozmiriv yak i persha Kozhen iz kureniv mav bilya 14 9 m dovzhini j 8 5 m shirini Slidiv vid cerkvi pomicheno ne bulo Sich na dumku D I Yavornickogo bula obnesena kam yanim murom vid yakogo v kin HIH st zbereglisya lishe okremi diki kameni Pivdennishe Sichi na misi Strilka znahodilosya gospodarske peredmistya Pivnichnishe Sichi roztashovuvalosya kladovishe tochne misceznahodzhennya i mezhi yakogo sogodni nevidomi Problema datuvannyaU pitanni datuvannya Kam yanskoyi Sichi u riznih dzherelah isnuyut rozbizhnosti Zgidno tak zvanoyi Zapiski v pamyat potomnuyu 1734 pislya rozgromu Chortomlickoyi Sichi u 1709 r kozaki zasnuvali novu Sich na Oleshkah prozhili tam dev yatnadcyat rokiv u 1728 r povernulisya na Chortomlik de probuli dva roki a v 1730 r perejshli na r Kam yanku Knyaz S I Misheckij avtor Istorii o kozakah zaporozhskih napisanoyi u 1740 h rokah stverdzhuvav sho pislya znishennya za nakazom Petra Pershogo Staroyi Sichi na Chortomliku 1709 go r kozaki zasnuvali Sich na Kam yanci Nevdovzi j cya Sich bula znishena moskovitami Pislya cogo zaporozhci pereselilisya v urochishe Oleshki na krimskomu boci Dnipra Zgodom Sich na Kam yanci bula rozgrabovana kozakami z richki Samar nevdovolenimi svoyim pidleglim shodo sichovikiv stanovishem Pislya cogo Sich znovu bula perenesena na Kam yanku de proisnuvala do povernennya zaporozhciv pid moskovsku protekciyu u 1734 r O I Rigelman u praci Letopisnoe povestvovanie o Maloj Rossii i ee narode 1787 v cilomu povtoryuye svidchennya S I Misheckogo povidomlyayuchi sho Sich bula perenesena z Oleshok na Kam yanku v 1733 r A O Skalkovskij u praci Istoriya Novoj Sechi ili poslednego Kosha Zaporozhskogo 1841 povidomlyayuchi pro rozgrom Sichi na Kam yanci u 1711 r ta perenos yiyi v Oleshki vzagali ne zgaduye drugogo periodu isnuvannya Kam yanskoyi Sichi Za jogo slovami z Oleshok Sich bula perenesena odrazu na r Pidpilnu D I Yavornickij u pershomu vidanni praci Istoriya zaporizkih kozakiv 1892 ne navazhuyetsya odnoznachno prijnyati tochku zoru abo S I Misheckogo abo anonimnogo avtora vishe zgadanoyi Zapiski v pamyat potomnuyu U drugomu zh vidanni svogo tvoru 1900 istorik odnoznachno prijmaye tochku zoru avtora Zapiski v pamyat potomnuyu Zgadana Zapiska oficijnij dokument skladenij 29 travnya 1734 roku menshe nizh za dva misyaci pislya perenosu Sichi z Kam yanki na Pidpilnu bezposerednimi svidkami podij za nakazom koshovogo otamana Ivana Malashevicha j zatverdzhenij vijskovoyu koshovoyu pechatkoyu Tomu nemaye pidstav piddavati sumnivu svidchennya Zapiski shodo hronologiyi Sichej v period perebuvannya zaporozhciv pid krimskoyu protekciyeyu Nezvazhayuchi na ce teza pro dva periodi isnuvannya Kam yanskoyi Sichi 1709 1711 ta 1728 1734 rr do nashogo chasu povtoryuyetsya ne tilki u chislennih populyarnih publikaciyah ale j u akademichnih enciklopedichnih vidannyah Pam yatnik na chest koshovogo otamana Kam yanskoyi Sichi Kostya Gordiyenka bilya jogo mogiliPerehid zaporozhciv pid krimsku protekciyuIsnuvannya Kam yanskoyi Sichi pripalo na dramatichnij period istoriyi Zaporozhzhya U pomstu za vistup na boci getmana Ivana Mazepi ta shvedskogo korolya Karla HII 14 travnya 1709 r za nakazom moskovskogo carya Petra I bula znishena Chortomlicka Sich Kozaki vcilili pislya pogromu Sichi ta nastupnoyi porazki pid Poltavoyu vryatuvalisya na teritoriyi Krimskogo hanstva Zaporizkij doslidnik V I Milchev na osnovi analizu arhivnih dokumentiv stverdzhuye sho same todi j viniklo kozacke poselennya v Oleshkah Kardashini yake stalo nastupnoyu Sichchyu U travni 1711 r ob yednanij zagin moskovskogo vijska ta getmanskih polkiv pid komanduvannyam A Ushakova yakij znahodivsya na livomu boci Dnipra u forteci Kam yanij Zaton vistupiv u pohid z metoyu znishiti Oleshkivsku Sich Odnak postijni napadi tatar i zaporozhciv pereshkodili zdijsnennyu cogo zadumu Shob yakos reabilituvatisya v ochah vishogo komanduvannya chastina moskovskogo vijska spustilasya vniz Dniprom i spalila nevelike na toj chas kozacke poselennya u girli r Kam yanki sho j bulo podano yak zrujnuvannya samoyi Novoyi Sichi Vnaslidok pidpisanogo 12 lipnya 1711 r Prutskogo miru mizh Osmanskoyu imperiyeyu ta Moskoviyeyu Zaporozhzhya opinilosya pid protekciyeyu Krimskogo hanstva U cej period kozakam bulo dozvoleno koristuvatisya pributkami zokrema z Kam yanskogo Kayirskogo perevozu Cej fakt oposeredkovano svidchit pro isnuvannya poselennya u comu misci she do perenosu Sichi na Kam yanku Sich na r Kam yanka24 go travnya 1728 r v Oleshki zi Staroyi Chortomlickoyi Sichi ta pribula velika grupa kozakiv na soroka sudnah Vchinivshi pogrom ta zabravshi klejnodi voni razom z tuteshnimi kozakami virushili na Chortomlik Sich na Chortomliku prostoyala 2 roki poki zaporozhci bezrezultatno chekali dozvolu na vstup u rosijske piddanstvo Ne dochekavshis pozitivnoyi vidpovidi navesni 1730 r zaporozhci perenesli Sich na r Kam yanku U cej period yak i ranishe kozaki zaluchalisya do krimskih pohodiv na Pivnichnij Kavkaz zajmalisya gospodarskoyu diyalnistyu na vsij teritoriyi hanstva azh do Nizhnogo Donu j Kubani ta inodi selilisya navit u Girskomu Krimu Za 25 rokiv perebuvannya pid protekciyeyu Krimskogo hanstva zaporozhci zvikli vvazhati ci zemli svoyimi Tomu zgodom pislya zakinchennya chergovoyi rosijsko tureckoyi vijni 1735 39 rr voni pred yavili prava na priyednani do Rosijskoyi imperiyi kolishni krimski zemli mizhrichchya Berdi j Donu Ce stalo prichinoyu konfrontaciyi z Vijskom Donskim Slid zaznachiti sho na bagatoh togochasnih kartah skladenih rosijskimi inzhenerami kordoni zemel Vijska Zaporozkogo syagali delti Donu Yak priklad mozhna navesti Generalnuyu kartu ot Kieva po reke Dnepru do Ochakova i po stepi do Azova Daniyila De Bosketa 1751 r abo Kartu Malorossijskih i Slobodskih polkov takozh Novorossijskoj gubernii so smezhnymi ih zemlyami Magnusa fon Renne 1764 r Vstup zaporozhciv u rosijske piddanstvoU period perebuvannya pid protekciyeyu Krimskogo hanstva na Zaporozhzhi zmagalisya za vpliv dvi politichni partiyi prokrimska ta promoskovska Pershu yaka predstavlyala interesi shirokih mas sichovogo tovaristva ocholyuvav koshovij otaman Kost Gordiyenko Predstavniki ciyeyi partiyi vidchuvali nenavist do Moskovskogo carstva cherez poprannya spokonvichnih svobod i represiyi proti kozactva u 1709 r i piznishe Krim togo vstanovlennya Petrom Pershim chitkih kordoniv z Krimskim hanstvom pozbavilo zaporozhciv mozhlivosti vilnogo perehodu v ponizzya Dnipra zadlya zdobichi soli ribolovli ta inshih promisliv Promoskovsku partiyu ocholyuvali koshovi Ivan Malashevich Vasil Guzh ta Ivan Gusak Socialnu bazu yiyi skladalo naselennya zimivnikiv ta slobid Dniprovskogo Nadporozhzhya po rikah Oreli ta Samari Osnovu ekonomiki zimivchukiv skladalo vidginne skotarstvo zemlerobstvo bdzhilnictvo ta selitrovarinnya Zamozhni predstavniki promoskovskoyi partiyi gostro vidchuvali neobhidnist vidnovlennya rozirvanih torgovelnih zv yazkiv z Getmanshinoyu Krim togo protyagom vsogo perebuvannya zaporozhciv pid krimskoyu protekciyeyu postijno zrostala napruzhenist i nedovira mizh kozakami j tatarami Pislya smerti najavtoritetnishogo predstavnika prokrimskoyi partiyi Kostya Gordiyenka u 1733 r pribichniki vstupu u rosijske piddanstvo vzyali verh 28 bereznya 1734 r zaporozhci ne bazhayuchi vikonuvati nakaziv krimskogo hana shodo povtornogo perenesennya Sichi v Oleshki pokinuli Kam yanku V toj chas na samij lishe Sichi perebuvalo 7115 kozakiv 31 bereznya 1734 r na richci Pidpilnij nimi bula zasnovana ostannya Zaporozka Sich Poselennya na r Kam yanka pislya perenosu SichiPislya perenosu administrativnogo centru Vijska Zaporozkogo Nizovogo na r Pidpilnu v 1734 r poselennya na r Kam yanci ne pripinilo svogo isnuvannya U dokumentah ser II pol XVIII st zgaduyetsya kozackij naselenij punkt yakij ne mav chitko ustalenoyi nazvi pri richci Kam yanci v Kam yanskomu nazvanomu urochishi Kam yanka Ust Kam yanka Kam yanka de Sich bula Na togochasnih kartah cej punkt poznachavsya yak nevelike ukriplennya pid nazvoyu Davnya abo Stara Sich Pislya znishennya Zaporozkoyi Sichi u 1775 r tut imovirno znahodilasya poshtova stanciya U 1795 r vpershe zgaduyetsya pomishicke selo Konsulivka Rozarevka yake otrimalo nazvu po imeni generalnogo konsula Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi Ivana Grigorovicha Rozarevicha Na poch HH st vono nalezhalo F S Agarkovu za nakazom yakogo u Konsulivci bulo zvedeno znachnij kompleks budivel palac lyuteranska kirha j kilka velikih gospodarskih sporud Do nashogo chasu zbereglisya tilki ruyini cih sporud Pislya togo yak u 1920 r u regioni bulo vstanovleno radyansku vladu v kolishnij ekonomiyi bulo organizovano artil Respublikanec yaka dala suchasnu nazvu selu Vzhe na poch 1930 h rr zavdyaki Kam yanskij Sichi selo zgaduvalosya u turistichnih putivnikah U II pol HH st meshkancyami s Respublikanec na teritoriyi arheologichnih zalishkiv Kam yanskoyi Sichi bulo nezakonno zbudovano kilka zhitlovih sadib a prilegla teritoriya vikoristana dlya prisadibnih dilyanok Arheologichni doslidzhennya Kam yanskoyi SichiDokladnishe Arheologichni doslidzhennya Kam yanskoyi Sichi Pershim zvernuv uvagu na Kam yansku Sich yak pam yatku starovini dijsnij chlen Odeskogo tovaristva istoriyi ta starozhitnostej krayeznavec Mikola Pavlovich Vertilyak U publikaciyi sho pobachila svit 1844 r vin vidznachiv zanedbanist i rujnaciyu zalishkiv Sichi povidomivshi pro znishennya ostannimi rokami velikoyi kilkosti nadmogilnih hrestiv kozackogo kladovisha ta valiv z obshivkoyu z tesanogo kamenya Pismennik etnograf O S Afanasyev Chuzhbinskij yakij vidvidav Kam yansku Sich u 1858 r takozh vidznachav znevazhlive j bajduzhe stavlennya gospodariv mayetku do viznachnoyi pam yatki Pershij naukovij opis i topografichne obstezhennya Kam yanskoyi Sichi zrobiv D I Yavornickij u 80 ti roki HIH st Doslidnik viznachiv roztashuvannya na miscevosti sichovogo majdanu kureniv skarbnic yih kilkist i rozmiri tosho Pershi arheologichni doslidzhennya na cij pam yatci provodiv V I Goshkevich u 1909 ta 1913 14 r r Rozkopki provodilisya za spriyannya gospodarya mayetku F S Ogarkova yakij podaruvav vsi otrimani pid chas doslidzhen materiali hersonskomu muzeyu U 1939 ta 1953 rr rozkopki na pam yatci provodili F B Kopilov ta O M Apanovich Vnaslidok stvorennya Kahovskogo vodoshovisha ta eroziyi jogo beregiv do 1970 r stan teritoriyi Kam yanskoyi Sichi znachno pogirshivsya bulo zrujnovano vsyu pivdennu ta shidnu yiyi chastini U 1972 73 rr ekspediciya Derzhavnogo istoriko kulturnogo zapovidnika Horticya pid kerivnictvom O V Bodyanskogo provela na pam yatci rozvidki U 1974 r veliki za obsyagom rozkopki provedeni A L Sokulskim Ci roboti prodovzheni u 1989 91 rr spilnoyu ekspediciyeyu Institutu arheologiyi AN Ukrayini ta Derzhavnim istoriko kulturnim zapovidnikom Horticya pid kerivnictvom A O Kozlovskogo ta V Ye Ilyinskogo Zgodom u 2009 r provodilisya rozkopki pid kerivnictvom V Ye Ilyinskogo U 2011 r D D Nikonenko provodiv rozviduvalni roboti z metoyu lokalizaciyi zalishkiv sichovogo kladovisha ale ci poshuki ne uvinchalisya uspihom Za ves chas doslidzhen bulo nakopicheno znachnij obsyag unikalnoyi informaciyi z materialnoyi kulturi zaporozkogo kozactva pochatku XVIII st Vpershe buli arheologichno vivcheni reshtki kilkoh napivzemlyankovih kozackih kureniv Krim togo rozkopani zalishki nazemnogo starshinskogo zhitla a na gospodarchomu peredmisti Sichi shinku kuzni zalizoplavilnih pechej yam dlya vipalu vapna ta derevnogo vugillya tosho Velichezna kolekciya rechovih artefaktiv skladayetsya z keramiki riznih tipiv posud pichni kahli ta lyulki dlya palinnya tyutyunu virobiv zi skla plyashki stolovij posud vikonni shibki zaliza kovalske znaryaddya cvyahi skobi ribalski gachki tosho zbroyi prikras krimskih ta moskovskih monet Dopovnyuye uyavlennya pro gospodarstvo meshkanciv Kam yanskoyi Sichi znachna kilkist osteologichnih materialiv Znajshli arheologichne pidtverdzhennya istorichni svidoctva pro moskovskij pogrom u 1711 r prostezheno shar pozhezhi slidi rujnuvannya artilerijskim obstrilom znajdeno kartech ta rozbiti lyudski cherepi Filiya Kam yanska Sich Nacionalnogo zapovidnika Horticya Panorama Kam yanskoyi Sichi i pam yatnik koshovomu Kostyu Gordiyenku U veresni 1965 r uryad Ukrayinskoyi RSR prijnyav postanovu Pro uvichnennya pam yatnih misc pov yazanih z istoriyeyu kozactva Tilki u sichni 1983 r Kam yanska Sich ta kladovishe zaporozkih kozakiv pershoyi polovini XVIII st bula vzyata pid ohoronu v statusi pam yatki miscevogo znachennya U drugij polovini 80 h rr HH st z pochatkom Perebudovi interes do istoriyi kozactva znachno zris Kam yanska Sich stala miscem palomnictva ukrayinskih patriotiv U 1994 r tut bulo vstanovleno pam yatnik Kostyu Gordiyenku Suchasni ukrayinski kozaki zaprovadili tradiciyu shorik 1 travnya provoditi triznu na chest pohovanogo tut koshovogo otamana Za propoziciyeyu arheologa M P Olenkovskogo hersonska oblasna vlada u grudni 2004 r ziniciyuvala stvorennya istoriko kulturnogo zapovidnika Kam yanska Sich Ale za vidsutnosti finansuvannya ideya zalishalasya na paperi U zhovtni 2008 r pid chas Vseukrayinskoyi naukovo praktichnoyi konferenciyi Istoriya kozactva v pam yatkah ta muzejnij praktici bulo uhvaleno rezolyuciyu shodo peredachi teritoriyi Kam yanskoyi Sichi Nacionalnomu zapovidniku Horticya Zgidno Postanovi Kabinetu Ministriv Ukrayini vid 3 veresnya 2009 r 928 Pro zanesennya ob yektiv kulturnoyi spadshini nacionalnogo znachennya do Derzhavnogo reyestru neruhomih pam yatok Ukrayini Kam yansku Sich kladovishe zaporozkih kozakiv i mogilu koshovogo otamana Kostya Gordiyenka u s Respublikanec Berislavskogo r nu Hersonskoyi oblasti zaneseno do zaznachenogo reyestru pid 210008 N 30 veresnya 2009 r Kabinet Ministriv Ukrayini postanoviv ogolositi Kam yansku Sich filiyeyu Nacionalnogo zapovidnika Horticya Vlitku 2009 r u ramkah pidgotovki do svyatkuvannya 300 richchya Kam yanskoyi Sichi bulo provedeno vporyadkuvannya teritoriyi pam yatki zvilneni vid smittya lohi budinku Agarkovih zakladeno kaplicyu posadzheni dereva zbudovana simvolichna ceglyana brama j zemlyani vali zemlyanimi valami ta rovom vidmicheni priblizni kordoni Sichi vstanovlenij bilbord z yiyi uyavnoyu grafichnoyu rekonstrukciyeyu i flagshtok 14 zhovtnya na Pokrovu yuvilej bulo pompezno vidznacheno Za chas isnuvannya filiyi Kam yanska Sich bulo provedeno pevnu robotu vprovadzheno avtobusnu ekskursiyu Chasi kozacki Sichi Zaporozki zatverdzheno naukovu koncepciyu rozvitku filiyi stvoreno shtatnu odinicyu dlya roboti z turistami ta organizaciyi ekskursij U ramkah pidgotovki do stvorennya arheologichnogo muzeyu prosto neba za rezultatami arheologichnih doslidzhen vikonano grafichnu rekonstrukciyu kozackogo kurenya Odnak z 2010 r vtilennya planiv po peretvorennyu Kam yanskoyi Sichi na kulturno osvitnij oseredok prizupinilosya cherez zminu vnutrishnoyi politiki v krayini ta prihid novoyi oblasnoyi administraciyi ne vidbuvalosya finansuvannya proektu Kozackij Gart 2017 istoriko kulturnij festival na teritoriyi Kam yanskoyi Sichi Zgodom na Kam yanskij Sichi bulo prokladeno turistichnij marshrut a z 2016 roku na chest zasnuvannya Sichi sho pripadaye na 1 travnya oblasna vlada vlashtovuye tut svyato vidkrittya turistichnogo sezonu na Hersonshini Tut shorichno provodyatsya masovi akciyi prisvyacheni pam yatnim datam z istoriyi Zaporozkogo kozactva dnyu pam yati Kostya Gordiyenka pochatok travnya dnyu pam yati Zaporozkoyi Sichi pochatok chervnya svyatu Pokrovi Presvyatoyi Bogorodici 14 zhovtnya U zahodah berut uchast predstavniki kozackih ob yednan miscevoyi vladi ta gromadskist Pam yatku bulo zrujnovano vnaslidok padinnya troh rosijskih aviabomb Turistichnij potencial pam yatkiZa dva roki s pochatku populyarizaciyi Hersonskoyu ODA Kam yanskoyi Sichi vona nabula statusu novogo turistichnogo brendu Hersonshini zrazok zaporizkoyi Hortici Tak u 2018 r po novij dorozi u bik sela Respublikanec roztashovanogo za 95 km vid oblasnogo centru virushili blizko 8 tisyach turistiv Dlya bagatoh mandrivnikiv yaki v dni vidkrittya turistichnogo sezonu 30 kvitnya j 1 travnya vidvidali Kam yansku Sich znajomstvo z neyu stalo pershim Okremoyu lokaciyeyu zahodu stala vistavka prezentaciya turistichnogo potencialu Hersonshini Genicheskij Skadovskij Oleshkivskij Chaplinskij Berislavskij Golopristanskij Bilozerskij Kalanchackij rajoni mista Nova Kahovka Gola Pristan Herson ta Prisivaska OTG demonstruvali chomu same yih varto obrati turistam Vidviduvachi takozh mogli oznajomitisya z propoziciyami baz vidpochinku j privatnih goteliv shodo rozmishennya v kurortnij sezon Shozh do Kam yanskoyi Sichi yiyi nagolosili yedinoyu z semi sichej yaka zbereglasya do sogodni pislya utvorennya Kahovskogo vodoshovisha Za slovami istorikiv vona ye unikalnoyu istoriko arheologichnoyu pam yatkoyu zaporozkogo kozactva bo tut zbereglisya vsi tri osnovni skladovi chastini Sichi kish do skladu yakogo vhodili kureni skarbnici sichova plosha peredmistya z virobnichimi majsternyami kozackij cvintar zi zberezhenimi mogiloyu vidatnogo koshovogo otamana Kostya Gordiyenka ta nasipanim na nij kurganom Nacionalnij prirodnij park Kam yanska Sich Osnovna stattya Nacionalnij prirodnij park Kam yanska Sich Stvoreno ukazom Prezidenta Ukrayini Petra Poroshenka vid 11 04 2019 140 2019 Ce unikalnij dlya Pravoberezhzhya masiv cilinnih Pontichnih tipchakovo kovilovih stepiv z riznomanittyam roslin i tvarin zanesenih do Chervonoyi knigi Ukrayini yakij viznanij ob yektom Smaragdovoyi merezhi Na teritoriyah prileglih do Kam yanskoyi Sichi z 2009 r jde proektuvannya nacionalnogo prirodnogo parku Kam yanska Sich V rusli suchasnih tendencij rozuminnya landshaftu yak cilisnoyi prirodno kulturnoyi sistemi tut vprovadzhuvatimetsya kompleksne zberezhennya prirodnih ta istorichnih pam yatok Park matime odnakovo velike prirodoohoronne i istoriko kulturne znachennya Park vklyuchaye zemli Kachkarivskoyi Milivskoyi Novokayirskoyi Novorajskoyi ta silrad Berislavskogo r nu Planovanij ob yekt znahoditsya na teritoriyi richki Balka Kam yanka ta Milovskoyi balki i maye 6 osoblivo cinnih dilyanok na yakih povinen buti vstanovlenij zapovidnij rezhim Serednokam yanska 284 9 ga Slonivska 394 4 ga Glibochanska 474 2 ga Kolodyazna 753 4 ga Ternuvatska 454 2 ga i Margurivska 344 ga Vidpovidno do Ukazu protyagom 2019 2021 rokiv v postijne koristuvannya Nacionalnomu prirodnomu parku Kam yanska Sich maye buti nadano 6013 241 gektara zemel u tomu chisli z viluchennyam u zemlekoristuvachiv Flora cogo unikalnogo ob yekta prirodno zapovidnogo fondu nalichuye 582 vidi sudinnih roslin Sered nih 52 raritetni vidi Na cij teritoriyi krim togo zberigayutsya zalishki blizko 150 kurganiv i drevnih poselen panskij mayetok i starovinnij monastir PrimitkiVoenno topograficheskaya karta Rossijskoj Imperii Ryad HHIH list 12 g Hersonskoj i Tavricheskoj Elektronnij resurs Rezhim dostupu http www etomesto ru shubert nedostupne posilannya z lipnya 2019 map 29 12 Mysheckij S Istoriya o kozakah zaporozhskih kak onye izdrevle zachalisya i otkuda svoe proishozhdenie imeyut i v kakom sostoyanii nyne nahodyatsya Odessa v gorodskoj tipografii 1852 92 s s 21 Vikimapiya Elektronnij resurs Arhiv originalu za 25 serpnya 2011 Procitovano 16 bereznya 2015 Vertilyak N P Nadgrobiya koshevyh Gordienki i Erofeeva Zapiski Odesskogo obshestva istorii i drevnostej Tom pervyj Odessa v gorodskoj tipografii 1844 S 607 Yavornickij D I Istoriya zaporozkih kozakiv Tom I Kiyiv Naukova Dumka 1990 592 s s 137 Kozlovskij A O Ilyinskij V Ye Kozacki starozhitnosti ponizzya Dnipra Arheologiya 4 Kiyiv Naukova Dumka 1991 S 42 58 s 50 51 Ivanov P Materyaly po istorii Zaporozhya v XVIII v Zapiski Odesskago obshestva istorii i drevnostej T HH Odessa Ekonomicheskaya tipografiya i litografiya 1897 S 60 100 s 73 74 Mysheckij S Istoriya o kozakah zaporozhskih kak onye izdrevle zachalisya i otkuda svoe proishozhdenie imeyut i v kakom sostoyanii nyne nahodyatsya Odessa v gorodskoj tipografii 1852 92 s s 21 23 Elektronnij resurs Rezhim dostupu http litopys org ua 10 grudnya 2012 u Wayback Machine Rigelman A I Letopisnoe povestvovanie o Maloj Rossii i eya narode i kozakah voobshe Moskva v universitetskoj tipografii 1847 S 96 139 Elektronnij resurs Rezhim dostupu http www runivers ru bookreader 25 listopada 2015 u Wayback Machine Skalkovskij A A Istoriya Novoj Sechi ili poslednego Kosha Zaporozhskogo Odessa v gorodskoj tipografii 1841 437 s s 180 Yavornickij D I Istoriya zaporozkih kozakiv Tom pershij Lviv Svit 1990 320 s s 94 96 101 Yavornickij D I Istoriya zaporizkih kozakiv Tom tretij Lviv Svit 1992 456 s s 300 Yavornickij D I Istoriya zaporozkih kozakiv Tom 1 Kiyiv Naukova dumka 1990 592 s s 113 114 Arheologiya dobi ukrayinskogo kozactva XVI XVIII st Kiyiv Vipol 1997 336 s s 311 Gorobec V M Kam yanska Sich 17 serpnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini Tom 4 Kiyiv Naukova Dumka 2007 S 69 70 s 69 Milchev V I Zaporozke kozactvo u piddanstvi Gireyiv Naukovi praci istorichnogo fakultetu Zaporizkogo nacionalnogo universitetu 2009 vipusk XXVI S 170 178 s 171 172 Milchev V I Naukovi praci istorichnogo fakultetu Zaporizkogo nacionalnogo universitetu 2009 vip XXVI Mysheckij S Istoriya o kozakah zaporozhskih kak onye izdrevle zachalisya i otkuda svoe proishozhdenie imeyut i v kakom sostoyanii nyne nahodyatsya Odessa v gorodskoj tipografii 1852 92 s s 21 Yavornickij D I Istoriya zaporozkih kozakiv Tom 3 Kiyiv Naukova dumka 1993 560 s s 405 411 Milchev V I Naukovi praci istorichnogo fakultetu Zaporizkogo nacionalnogo universitetu 2009 vipusk HHVI S 170 178 s 173 Arhiv originalu za 25 listopada 2015 Procitovano 25 listopada 2015 Arhiv originalu za 17 kvitnya 2016 Procitovano 12 sichnya 2020 Milchev V I Zaporozke kozactvo u piddanstvi Gireyiv Naukovi praci istorichnogo fakultetu Zaporizkogo nacionalnogo universitetu 2009 vipusk XXVI S 170 178 s 173 177 Yavornickij D I Istoriya zaporozkih kozakiv Tom 3 Kiyiv Naukova dumka 1993 560 s s 423 424 440 441 Vlasov O Yu Naselenij punkt na misci Kam yanskoyi Sichi u ser II pol HVIII st Zvit z naukovo doslidnoyi roboti za 2013 rik NA NZH 843 Zaporizhzhya 2014 S 5 9 s 6 7 Generalnaya karta ot Kieva po reke Dnepru do Ochakova i po stepi do Azova s pokazaniem Novoj Serbii so Slobockim kazachim poseleniem i s Ukrainskoyu liniej takzhe Tureckoj oblasti i Polskogo vladeniya s Rossijskoyu Imperieyu granicy 25 listopada 2015 u Wayback Machine Skalkovskij A Hronologicheskoe obozrenie istorii Novorossijskogo kraya Odessa 1836 prilozhenie k 1 mu tomu Arhiv originalu za 26 listopada 2015 Procitovano 25 listopada 2015 Vlasov O Yu Naselenij punkt na misci Kam yanskoyi Sichi u ser II pol XVIII st Zvit z naukovo doslidnoyi roboti za 2013 rik NA NZH 843 Zaporizhzhya 2014 S 5 9 s 7 Dyachenko S A Z istoriyi zemlevolodinnya kincya XVIII pochatku HH st na teritoriyi kolishnoyi Kam yanskoyi Sichi Naukovi zapiski Hersonskij oblasnij krayeznavchij muzej Herson 2010 S 113 121 Spisok zalyudnenih misc Hersonskoyi okrugi Na 1 sichnya 1928 r Herson Chervonij selyanin 1928 76 s s 35 Petrazhickij A Putivnik po Nizhnomu Dnipru ta Pivdennomu Bugu na 1931 rik Herson Chervonij shturval 1931 66 s s 38 39 Vertilyak N I Nadgrobiya koshevyh Gordeenki i Erofeeva Zapiski Odesskogo Obshestva Istorii i Drevnostej Tom Pervyj Odessa v gorodskoj tipografii 1844 S 607 s 607 Afanasev Chuzhbinskij A Poezdka v Yuzhnuyu Rossiyu Chast I Ocherki Dnepra Spb 1863 468 s s 248 249 Yavornickij D I Istoriya zaporozkih kozakiv Tom pershij Lviv Svit 1990 320 s s 104 Goshkevich V I Letopis muzeya Hersona za 1909 1910 gg Vyp 1 Herson tipolitografiya naslednikov O D Hodushinoj 1910 126 s s 20 Goshkevich V I Letopis muzeya Hersona za 1913 god Vyp 5 Herson izdanie Hersonskoj gorodskoj upravy 1915 44 s s 8 Ilyinskij V Ye Povidomlennya pro rezultati arheologichnih robit na Kam yanskij Sichi u 2009 r Zapovidna Horticya Materiali IV mizhnarodnoyi naukovo praktichnoyi konferenciyi Istoriya zaporozkogo kozactva v pam yatkah ta muzejnij praktici Zaporizhzhya 2010 S 307 S 307 Kozlovskij A O Ilyinskij V Ye Kozacki starozhitnosti ponizzya Dnipra Arheologiya 4 Kiyiv Naukova Dumka 1991 S 42 58 s 48 51 Kozlovskij A O Osoblivosti budivnictva zhitlovih sporud na Kam yanskij Sichi Novi arheologichni doslidzhennya pam yatok ukrayinskogo kozactva Vip 1 Kiyiv Biblioteka Chasi Kozacki 1992 S 15 25 s 18 Ilyinskij V Ye Povidomlennya pro rezultati arheologichnih robit na Kam yanskij Sichi u 2009 r Zapovidna Horticya Materiali IV mizhnarodnoyi naukovo praktichnoyi konferenciyi Istoriya zaporozkogo kozactva v pam yatkah ta muzejnij praktici Zaporizhzhya PP V I Antipov 2010 S 307 S 307 Petrashina P D Keramichni virobi z teritoriyi Kam yanskoyi Sichi za materialami arheologichnih doslidzhen 1972 2009 rokiv Zapovidna Horticya Materiali IV mizhnarodnoyi naukovo praktichnoyi konferenciyi Istoriya zaporozkogo kozactva v pam yatkah ta muzejnij praktici Zaporizhzhya PP V I Antipov 2010 S 334 338 Arhiv originalu za 12 sichnya 2020 Procitovano 12 sichnya 2020 Surchenko S V Kam yanska Sich istoriya stvorennya filiyi Nacionalnogo zapovidnika Horticya Zapovidna Horticya Materiali IV mizhnarodnoyi naukovo praktichnoyi konferenciyi Istoriya Zaporozkogo kozactva v pam yatkah i muzejnij praktici Specialnij vipusk Zaporizhzhya PP V I Antipov 2010 S 170 173 s 171 173 Vlasov O Yu Kam yanska Zaporozka Sich yak turistichnij ob yekt problemi ta perspektivi Krayeznavstvo No 2 79 2012 Kiyiv Nacionalna spilka krayeznavciv Ukrayini Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini 2012 S 97 103 s 100 Vlasov O Yu Naukova koncepciya rozvitku filiyi Kam yanska Sich Nacionalnogo zapovidnika Horticya NA NZH 871 Zvit pro naukovo doslidnu robotu za 2014 rik Zaporizhzhya 2014 S 6 16 Vergovskij S V Vlasov O Yu Do vidtvorennya kurenya Kam yanskoyi Sichi Novi doslidzhennya pam yatok kozackoyi dobi v Ukrayini Vipusk 21 chastina I Kiyiv NDC Chasi kozacki 2012 S 92 101 Vlasov O Yu Karasenko B O 3D vizualizaciya kozackogo kurenya z Kam yanskoyi Sichi Zapovidna Horticya Zbirka naukovih prac Zaporizhzhya Nacionalnij zapovidnik Horticya 2012 S 28 35 www ukrinform ua ukr Arhiv originalu za 4 zhovtnya 2018 Procitovano 27 grudnya 2021 Zaxid net 3 lyutogo 2024 Kam yanska Sich yaku zrujnuvali rosiyani ZAXID NET ukr Procitovano 5 lyutogo 2024 www ukrinform ua ukr Arhiv originalu za 28 grudnya 2021 Procitovano 28 grudnya 2021 Ukaz Prezidenta Ukrayini vid 11 kvitnya 2019 roku 140 2019 Pro stvorennya nacionalnogo prirodnogo parku Kam yanska Sich www kmu gov ua ua Arhiv originalu za 28 grudnya 2021 Procitovano 28 grudnya 2021 Mojsiyenko I I Pro neobhidnist stvorennya nacionalnogo prirodnogo parku Kam yanska Sich 27 listopada 2015 u Wayback Machine Stepi Ukrayini 4 11 2009 Na Hersonshini planuyut stvorennya nacionalnogo parku Kam yanska Sich 27 listopada 2015 u Wayback Machine Priroda Ukrayini 30 05 2014 Uryadovij portal 13 05 2015 DzherelaKam yanska Sich 12 sichnya 2020 u Wayback Machine Ukrayinske kozactvo v Tavriyi Hersonskij portal ArtKavun Goloborodko Yu Kam yanska Sich Ist naris Step Lit mistec alm Herson 1993 Vip 1 S 54 64 Yavornickij D I Istoriya zaporozkih kozakiv U 3 h t T 1 Per z ros I I Svarnika Uporyad O M Apanovich Hudozh V M Dozorec L Svit 1990 319 s il Bibliogr v pidryadk prim Kam yanska Sich S 93 Patalah O Yu Forposti kozackoyi voli Patalah O Yu Goloborodko Yu K Herson 1992 28 s il Kam yanska Sich S 7 15 PosilannyaGorobec V Kam yanska Sich 1709 1711 1730 1734 rr Kozacki sichi narisi z istoriyi ukrayinskogo kozactva XVI XIX st V Smolij vidp red V Sherbak nauk red T Chuhlib uporyadn O Gurzhij V Matyah A Sokulskij V Stepankov NAN Ukrayini Institut istoriyi Ukrayini Naukovo doslidnij institut kozactva Kiyiv Zaporizhzhya 1998 S 109 131