Цитотоксичні Т-клітини (також відомі як TC, цитотоксичні Т-лімфоцити, CTL, Т-кілери, цитолітичні Т-клітини, CD8+ Т-клітини) є Т-лімфоцитами (тип білих кров'яних тілець), які вбивають ракові клітини, інфіковані (особливо вірусами) клітини, або клітини, пошкоджені іншими способами.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJrTDBGdWRHbG5aVzVmY0hKbGMyVnVkR0YwYVc5dUxuTjJaeTh6TURCd2VDMUJiblJwWjJWdVgzQnlaWE5sYm5SaGRHbHZiaTV6ZG1jdWNHNW4ucG5n.png)
Більшість TC експресують Т-клітинні рецептори (TCR), які можуть розпізнавати специфічний антиген. Антиген — це молекула, здатна стимулювати імунну відповідь, яка часто виробляється раковими клітинами або вірусами. Антигени всередині клітини зв'язуються з молекулами ГКГС класу I і виносяться ними на поверхню клітини, де їх може розпізнати Т-клітина. Якщо TCR є специфічним до цього антигену, він зв'язується з комплексом молекули ГКГС класу I та антигеном, а TC руйнує клітину, що несе цей антиген.
Для того, щоб TCR зв'язувався з молекулою ГКГС класу I, він повинен супроводжуватися глікопротеїном під назвою CD8, який зв'язується з постійною частиною молекули ГКГС класу I. Тому ці Т-клітини називають CD8+ Т-клітинами .
Спорідненість між CD8 і молекулою ГКГС утримує клітини ТС і клітини-мішені, близько один до одного під час антиген-специфічної активації. CD8+ T-клітини вважаються цитотоксичними після відповідної активації. CD8+ Т-клітини також мають здатність виробляти деякі цитокіни.
Розвиток
Імунна система повинна розпізнавати мільйони потенційних антигенів. В організмі людини менше 30 000 генів, тому неможливо мати один ген для кожного антигена. Натомість ДНК в мільйонах білих кров'яних тільцях у кістковому мозку перекомбінується, що створює клітини з унікальними рецепторами, кожен з яких може зв'язуватися з різним антигеном. Деякі рецептори зв'язуються з тканинами самого організму людини. Тому, щоб запобігти самоушкодженню організму, ці аутореактивні білі кров'яні клітини руйнуються під час подальшого розвитку в тимусі (важливим елементом для цього є йод).
TCR має дві частини, як правило, альфа- та бета-ланцюги (деякі TCR мають гамма- і дельта-ланцюги). Стовбурові гемопоетичні клітини в кістковому мозку мігрують в тимус, де відбувається V(D)J рекомбінація їхньої ДНК, яка кодує бета-ланцюг TCR з утворенням проміжної форми білка TCR, відомого як pre-TCR. Якщо ця перебудова успішна, клітини перебудовує свою ДНК TCR альфа-ланцюга, щоб створити функціональний комплекс альфа-бета TCR. Цей високомінливий продукт генетичної перебудови (рекомбінації) в генах TCR допомагає створити мільйони різних Т-клітин з різними TCR, допомагаючи імунній системі організму реагувати практично на будь-який білок інфекційного агента. Переважна більшість Т-клітин експресують альфа-бета-TCR (αβ-Т-клітини), але деякі Т-клітини в епітеліальних тканинах (наприклад, кишечника) експресують гамма-дельта-TCR (гамма-дельта-Т-клітини), які розпізнають небілкові антигени.
Т-клітини з функціонально стабільними TCR експресують як корецептори CD4, так і CD8, і тому їх називають «подвійно позитивними» (DP)Т-клітинами (CD4+CD8+). Подвійно позитивні Т-клітини піддаються впливу широкого спектру власних антигенів у тимусі та проходять дві форми відбору:
- позитивний відбір, при якому залишаються двічі позитивні Т-клітини, які зв'язуються з чужорідним антигеном у присутності власного ГКГС. Вони диференціюються на CD4+ або CD8+ залежно від того, який ГКГС асоціюється з представленим антигеном (ГКГС1 для CD8, ГКГС2 для CD4). Для диференціації у CD8+ Т-клітину антиген презентується в присутності ГКГС1. Позитивний відбір означає відбір тих TCR, які здатні розпізнавати власні молекули ГКГС.
- негативний відбір, при якому ті подвійно-позитивні Т-клітини, які занадто сильно зв'язуються з власними антигенами, які презентуються ГКГС, піддаються апоптозу, оскільки в іншому випадку вони можуть стати аутореактивними, що призведе до аутоімунітету.
Позитивно відбираються лише ті Т-клітини, які слабко зв'язуються з комплексами ГКГС-самоантиген. Ті клітини, які виживають при позитивному та негативному відборі, диференціюються в однопозитивні Т-клітини (або CD4+, або CD8+), залежно від того, чи розпізнає їх TCR антиген, представлений ГКГС класу I (CD8) або антиген ГКГС класу II (CD4). CD8+ Т-клітини дозрівають і перетворюються на цитотоксичні Т-клітини після їх активації антигеном, пов'язаним з ГКГС класу I.
Активація
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZoTDB0cGJHeGxjbDlVWDJObGJHeHpYM04xY25KdmRXNWtYMkZmWTJGdVkyVnlYMk5sYkd3dWNHNW5Mekl5TUhCNExVdHBiR3hsY2w5VVgyTmxiR3h6WDNOMWNuSnZkVzVrWDJGZlkyRnVZMlZ5WDJObGJHd3VjRzVuLnBuZw==.png)
За винятком деяких типів клітин (без'ядерні, включаючи еритроцити), ГКГС класу I експресується всіма власними клітинами організму. Коли ці клітини інфіковані вірусом (або іншим внутрішньоклітинним патогеном), відбувається розщеплення чужорідних білків шляхом процесингу антигену. В результаті утворюються пептидні фрагменти, деякі з яких презентуються рецептору CD8+ Т-клітин за допомогою ГКГС класу I.
Активація TC залежить від кількох одночасних взаємодій між молекулами, які експресуються на поверхні Т-клітини, і молекулами на поверхні антигенпрезентувальної клітини (АПК). Існує двосигнальна модель активації Тс-клітин:
Сигнал | Т-клітина | АПК | Опис |
Перший сигнал | TCR | зв'язана з пептидами молекула ГКГС класу I | Для стабілізації цього сигналу існує друга взаємодія між корецептором CD8 і молекулою ГКГС класу I. |
Другий сигнал | Молекула CD28 на Т-клітині | CD80 або CD86 (також називаються B7-1 і B7-2) | CD80 і CD86 відомі як костимулятори для активації Т-клітин. Цей другий сигнал може бути посилений (або замінений), стимулюванням Тс-клітини цитокінами, вивільненими Т-хелперами. |
Проста активація наївних (неактивованих) CD8+Т-клітин вимагає взаємодії зі спеціалізованими АПК, в основному з дозрілими дендритними клітинами. Для створення довгоживучих Т-клітин пам'яті та для повторної стимуляції TC, дендритні клітини повинні взаємодіяти як з активованими CD4+ Т-клітинами-хелперами, так і з CD8+ Т-клітинами. Під час цього процесу Т-хелпери «надають ліцензію» дендритним клітинам, на потужний активуючий сигнал наївним CD8+ Т-клітинам.
Крім того, дозрівання CD8+ Т-клітин опосередковується через передачу сигналу CD40. Після того, як наївна CD8+ Т-клітина зв'язується з інфікованою клітиною, інфікована клітина запускає вивільнення CD40. Це вивільнення CD40 за допомогою Т-хелперів ініціює диференціацію наївних CD8+ Т-клітин у зрілі CD8+ Т-клітини.
Хоча в більшості випадків активація TC залежить від розпізнавання антигену через TCR, були описані й альтернативні шляхи активації. Наприклад, було показано, що TC активуються під час дії інших CD8+ Т-клітин, що призводить до толерантності останніх.
Після активації ТС клонуються за допомогою цитокіну інтерлейкіну 2 (IL-2), який є фактором росту і диференціювання для Т-клітин. Це збільшує кількість клітин, специфічних до антигену-мішені, які потім можуть подорожувати по всьому тілу в пошуках соматичних клітин на яких є ці антигени.
Ефекторні функції
При дії на заражені/дисфункційні соматичні клітини, TC виділяють цитотоксини перфорин, гранзими і гранулізин. Завдяки дії перфорину гранзими потрапляють в цитоплазму клітини-мішені, де дія серинової протеази запускає каспазний каскад, який є серією цистеїнових протеаз, які, кінець-кінцем, призводять до апоптозу (запрограмованої смерті клітини). Через високу щільність ліпідів і негативно заряджений фосфатидилсерин, присутній в їх плазматичній мембрані, TC стійки до впливу власного перфорину і гранзимів.
Другий спосіб викликати апоптоз — взаємодія між TC й інфікованою клітиною через клітинні поверхні. Коли TC активована, вона починає експресувати поверхневий білок FAS ліганд (FasL)(Apo1L)(CD95L), який може зв'язуватися з молекулою Fas (APO1) (CD95), що експресується на клітині-мішені. Однак, така взаємодія Fas-FasL, вважається більш важливою для видалення небажаних Т-лімфоцитів у процесі їх «тренування» або для літичної активності деяких клітин T-хелперів, ніж для цитолітичної активності ефекторних цитотоксичних T-клітин. Взаємодія Fas-FasL дозволяє залучити індукований некрозом сигнальний комплекс (DISC). Fas-асоційований домен некрозу (FADD) транслокується з DISC, що дозволяє активувати прокаспази 8 і 10. Ці каспази потім активують ефекторні каспази 3, 6 і 7, що призводить до розщеплення субстратів некрозу, таких як ламін A, ламін B1, ламін B2, PARP (полі-АДФ рибозополімераза) і DNA-PKcs (ДНК-активована протеїнкіназа). Кінцевим результатом є апоптоз клітини, яка експресує Fas.
Вважається, що транскрипційний фактор еомезодермін відіграє ключову роль у функції TC, діючи як регуляторний ген в адаптивній імунній відповіді. Дослідження, що вивчали вплив втрати функції еомезодерміну, виявили, що зниження експресії цього транскрипційного фактора призвело до зменшення кількості перфорину, що виробляється TC.
Роль у патогенезі хвороб
На відміну від антитіл, які ефективні як проти вірусних, так і проти бактеріальних інфекцій, TC в основному ефективні проти вірусів.
Під час інфікування вірусом гепатиту B (HBV) TC вбивають інфіковані клітини та виробляють противірусні цитокіни, здатні очищати життєздатні гепатоцити від HBV. Вони також відіграють важливу патогенну роль, сприяючи майже всім ушкодженням печінки, пов'язаним з інфекцією HBV. Було показано, що тромбоцити сприяють накопиченню вірус-специфічних TC в інфікованій печінці.
TC причетні до прогресування артриту: деградація макромолекул хряща колінного суглоба, таких як глікозаміноглікани, TC та макрофагами спостерігалася на моделі захворювання у щурів.
Встановлено, що CD8+ Т-клітини відіграють роль у ВІЛ-інфекції. З часом ВІЛ розробив багато стратегій, щоб уникнути імунної системи клітини-хазяїна. Наприклад, ВІЛ дуже сильно мутує, що дозволяє йому уникнути розпізнавання CD8+ Т-клітинами. Він також здатен знижувати експресію поверхневих білків ГКГС класу I клітин, які він інфікує, для подальшого уникнення руйнування CD8+ Т-клітинами. Якщо CD8+ Т-клітини не можуть знайти, розпізнати та зв'язатися з інфікованими клітинами, вірус не буде знищений і продовжить розмноження.
Крім того, TC можуть бути залучені до розвитку діабету 1 типу. На додаток до ролі CD4+ клітин у цьому аутоімунному захворюванні, дослідження на мишачій моделі діабету показали, що TC також можуть відігравати певну роль, руйнуючи клітини острівців підшлункової залози, що виробляють інсулін.
TC можуть бути необхідні для усунення периферичної нейропатії, спричиненої хіміотерапією (CIPN). У мишей без TC спостерігається подовжений CIPN порівняно зі звичайними мишами, а ін'єкція «тренованих» TC усуває або запобігає CIPN.
Аномальна гіперактивація ТС може бути пов'язана з розвитком тяжкої ковідної пневмонії.
Примітки
- Lymphocytes. Advanced Hematology in Integrated Cardiovascular Chinese Medicine. Elsevier. 2020. с. 41—46. doi:10.1016/b978-0-12-817572-9.00007-0. ISBN .
Helper T cells/CD4+ •express CD4 glycoproteins on their cell surface, which activate in the presence of peptide antigens on the surface of invading pathogens; •respond immediately to protect the immune system; •secrete different cytokine proteins according to the immune response.
- Venturi S, Venturi M (September 2009). Iodine, thymus, and immunity. Nutrition. 25 (9): 977—9. doi:10.1016/j.nut.2009.06.002. PMID 19647627.
- Hivroz C, Chemin K, Tourret M, Bohineust A (2012). Crosstalk between T lymphocytes and dendritic cells. Critical Reviews in Immunology. 32 (2): 139—55. doi:10.1615/CritRevImmunol.v32.i2.30. PMID 23216612.
- Hoyer S, Prommersberger S, Pfeiffer IA, Schuler-Thurner B, Schuler G, Dörrie J, Schaft N (December 2014). Concurrent interaction of DCs with CD4(+) and CD8(+) T cells improves secondary CTL expansion: It takes three to tango. European Journal of Immunology. 44 (12): 3543—59. doi:10.1002/eji.201444477. PMID 25211552.
- Lanzavecchia A (1998). Immunology. Licence to kill. Nature. 393 (6684): 413—414. doi:10.1038/30845. PMID 9623994.
- Bennett SR, Carbone FR, Karamalis F, Flavell RA, Miller JF, Heath WR (June 1998). Help for cytotoxic-T-cell responses is mediated by CD40 signalling. Nature (En) . 393 (6684): 478—80. Bibcode:1998Natur.393..478B. doi:10.1038/30996. PMID 9624004.
- Milstein O, Hagin D, Lask A, Reich-Zeliger S, Shezen E, Ophir E, Eidelstein Y, Afik R, Antebi YE, Dustin ML, Reisner Y (January 2011). CTLs respond with activation and granule secretion when serving as targets for T-cell recognition. Blood. 117 (3): 1042—52. doi:10.1182/blood-2010-05-283770. PMC 3035066. PMID 21045195.
- Rudd-Schmidt JA, Hodel AW, Noori T, Lopez JA, Cho HJ, Verschoor S, Ciccone A, Trapani JA, Hoogenboom BW, Voskoboinik I (November 2019). Lipid order and charge protect killer T cells from accidental death. Nature Communications. 10 (1): 5396. doi:10.1038/s41467-019-13385-x. PMC 6881447. PMID 31776337.
{{}}
: Недійсний|displayauthors=6
() - Bakshi, Rakesh K.; Cox, Maureen A.; Zajac, Allan J. (2014). Cytotoxic T Lymphocytes. Encyclopedia of Medical Immunology. с. 332—342. doi:10.1007/978-0-387-84828-0_36. ISBN .
- Pearce EL, Mullen AC, Martins GA, Krawczyk CM, Hutchins AS, Zediak VP, Banica M, DiCioccio CB, Gross DA, Mao CA, Shen H, Cereb N, Yang SY, Lindsten T, Rossant J, Hunter CA, Reiner SL (November 2003). Control of effector CD8+ T cell function by the transcription factor Eomesodermin. Science. 302 (5647): 1041—3. doi:10.1126/science.1090148. PMID 14605368.
- Kemball CC, Alirezaei M, Whitton JL (2010). Type B coxsackieviruses and their interactions with the innate and adaptive immune systems. . 5 (9): 1329—1347. doi:10.2217/fmb.10.101. PMC 3045535. PMID 20860480.
- Iannacone M, Sitia G, Guidotti LG (2006). Pathogenetic and antiviral immune responses against hepatitis B virus. Future Virology. 1 (2): 189—96. doi:10.2217/17460794.1.2.189.
- Iannacone M, Sitia G, Isogawa M, Marchese P, Castro MG, Lowenstein PR, Chisari FV, Ruggeri ZM, Guidotti LG (November 2005). Platelets mediate cytotoxic T lymphocyte-induced liver damage. Nature Medicine. 11 (11): 1167—9. doi:10.1038/nm1317. PMC 2908083. PMID 16258538.
- Subramanian S, Ramalingam K (2005). Electron microscopic evidence on the participation Cytotoxic T Lymphocytes and Macrophages in Mtb adjuvant induced connective tissue inflammation and arthritogenesis in Rattus norvegicus. Asian Journal of Microbiology, Biotechnology and Environmental Sciences. 7 (2): 227—233. ISSN 0972-3005.
- Gulzar N, Copeland KF (January 2004). CD8+ T-cells: function and response to HIV infection. Current HIV Research. 2 (1): 23—37. doi:10.2174/1570162043485077. PMID 15053338.
- Tsai S, Shameli A, Santamaria P (2008). CD8+ T cells in type 1 diabetes. Advances in Immunology. 100: 79—124. doi:10.1016/S0065-2776(08)00804-3. PMID 19111164.
- Laumet G, Edralin JD, Dantzer R, Heijnen CJ, Kavelaars A (June 2019). Cisplatin educates CD8+ T cells to prevent and resolve chemotherapy-induced peripheral neuropathy in mice. Pain. 160 (6): 1459—1468. doi:10.1097/j.pain.0000000000001512. PMC 6527475. PMID 30720585.
- Krukowski K, Eijkelkamp N, Laumet G, Hack CE, Li Y, Dougherty PM, Heijnen CJ, Kavelaars A (October 2016). CD8+ T Cells and Endogenous IL-10 Are Required for Resolution of Chemotherapy-Induced Neuropathic Pain. The Journal of Neuroscience. 36 (43): 11074—11083. doi:10.1523/JNEUROSCI.3708-15.2016. PMC 5098842. PMID 27798187.
{{}}
: Недійсний|displayauthors=6
() - Kang, Chang Kyung; Han, Gi-Chan; Kim, Minji; Kim, Gwanghun; Shin, Hyun Mu; Song, Kyoung-Ho; Choe, Pyoeng Gyun; Park, Wan Beom; Kim, Eu Suk (2020-08). Aberrant hyperactivation of cytotoxic T-cell as a potential determinant of COVID-19 severity. International Journal of Infectious Diseases (англ.). Т. 97. с. 313—321. doi:10.1016/j.ijid.2020.05.106. PMC 7261468. PMID 32492530. Процитовано 30 листопада 2021.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з PMC з іншим форматом ()
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Citotoksichni T klitini takozh vidomi yak TC citotoksichni T limfociti CTL T kileri citolitichni T klitini CD8 T klitini ye T limfocitami tip bilih krov yanih tilec yaki vbivayut rakovi klitini infikovani osoblivo virusami klitini abo klitini poshkodzheni inshimi sposobami Prezentaciya antigenu stimulyuye T klitini do peretvorennya na citotoksichni CD8 klitini abo na CD4 klitini helperi Bilshist TC ekspresuyut T klitinni receptori TCR yaki mozhut rozpiznavati specifichnij antigen Antigen ce molekula zdatna stimulyuvati imunnu vidpovid yaka chasto viroblyayetsya rakovimi klitinami abo virusami Antigeni vseredini klitini zv yazuyutsya z molekulami GKGS klasu I i vinosyatsya nimi na poverhnyu klitini de yih mozhe rozpiznati T klitina Yaksho TCR ye specifichnim do cogo antigenu vin zv yazuyetsya z kompleksom molekuli GKGS klasu I ta antigenom a TC rujnuye klitinu sho nese cej antigen Dlya togo shob TCR zv yazuvavsya z molekuloyu GKGS klasu I vin povinen suprovodzhuvatisya glikoproteyinom pid nazvoyu CD8 yakij zv yazuyetsya z postijnoyu chastinoyu molekuli GKGS klasu I Tomu ci T klitini nazivayut CD8 T klitinami Sporidnenist mizh CD8 i molekuloyu GKGS utrimuye klitini TS i klitini misheni blizko odin do odnogo pid chas antigen specifichnoyi aktivaciyi CD8 T klitini vvazhayutsya citotoksichnimi pislya vidpovidnoyi aktivaciyi CD8 T klitini takozh mayut zdatnist viroblyati deyaki citokini RozvitokRozvitok odinichnih T pozitivnih klitin u timusi Imunna sistema povinna rozpiznavati miljoni potencijnih antigeniv V organizmi lyudini menshe 30 000 geniv tomu nemozhlivo mati odin gen dlya kozhnogo antigena Natomist DNK v miljonah bilih krov yanih tilcyah u kistkovomu mozku perekombinuyetsya sho stvoryuye klitini z unikalnimi receptorami kozhen z yakih mozhe zv yazuvatisya z riznim antigenom Deyaki receptori zv yazuyutsya z tkaninami samogo organizmu lyudini Tomu shob zapobigti samoushkodzhennyu organizmu ci autoreaktivni bili krov yani klitini rujnuyutsya pid chas podalshogo rozvitku v timusi vazhlivim elementom dlya cogo ye jod TCR maye dvi chastini yak pravilo alfa ta beta lancyugi deyaki TCR mayut gamma i delta lancyugi Stovburovi gemopoetichni klitini v kistkovomu mozku migruyut v timus de vidbuvayetsya V D J rekombinaciya yihnoyi DNK yaka koduye beta lancyug TCR z utvorennyam promizhnoyi formi bilka TCR vidomogo yak pre TCR Yaksho cya perebudova uspishna klitini perebudovuye svoyu DNK TCR alfa lancyuga shob stvoriti funkcionalnij kompleks alfa beta TCR Cej visokominlivij produkt genetichnoyi perebudovi rekombinaciyi v genah TCR dopomagaye stvoriti miljoni riznih T klitin z riznimi TCR dopomagayuchi imunnij sistemi organizmu reaguvati praktichno na bud yakij bilok infekcijnogo agenta Perevazhna bilshist T klitin ekspresuyut alfa beta TCR ab T klitini ale deyaki T klitini v epitelialnih tkaninah napriklad kishechnika ekspresuyut gamma delta TCR gamma delta T klitini yaki rozpiznayut nebilkovi antigeni T klitini z funkcionalno stabilnimi TCR ekspresuyut yak koreceptori CD4 tak i CD8 i tomu yih nazivayut podvijno pozitivnimi DP T klitinami CD4 CD8 Podvijno pozitivni T klitini piddayutsya vplivu shirokogo spektru vlasnih antigeniv u timusi ta prohodyat dvi formi vidboru pozitivnij vidbir pri yakomu zalishayutsya dvichi pozitivni T klitini yaki zv yazuyutsya z chuzhoridnim antigenom u prisutnosti vlasnogo GKGS Voni diferenciyuyutsya na CD4 abo CD8 zalezhno vid togo yakij GKGS asociyuyetsya z predstavlenim antigenom GKGS1 dlya CD8 GKGS2 dlya CD4 Dlya diferenciaciyi u CD8 T klitinu antigen prezentuyetsya v prisutnosti GKGS1 Pozitivnij vidbir oznachaye vidbir tih TCR yaki zdatni rozpiznavati vlasni molekuli GKGS negativnij vidbir pri yakomu ti podvijno pozitivni T klitini yaki zanadto silno zv yazuyutsya z vlasnimi antigenami yaki prezentuyutsya GKGS piddayutsya apoptozu oskilki v inshomu vipadku voni mozhut stati autoreaktivnimi sho prizvede do autoimunitetu Pozitivno vidbirayutsya lishe ti T klitini yaki slabko zv yazuyutsya z kompleksami GKGS samoantigen Ti klitini yaki vizhivayut pri pozitivnomu ta negativnomu vidbori diferenciyuyutsya v odnopozitivni T klitini abo CD4 abo CD8 zalezhno vid togo chi rozpiznaye yih TCR antigen predstavlenij GKGS klasu I CD8 abo antigen GKGS klasu II CD4 CD8 T klitini dozrivayut i peretvoryuyutsya na citotoksichni T klitini pislya yih aktivaciyi antigenom pov yazanim z GKGS klasu I AktivaciyaNa comu imunofluorescentnomu zobrazhenni grupa T klitin kileriv tri zovnishnih vrazhaye rakovu klitinu po centru Dilyanka signalnih molekul rozhevij kolir yaka zbirayetsya na misci kontaktu klitina klitina vkazuye na te sho TC identifikuvali cil Litichni granuli chervonij kolir yaki mistyat citotoksichni komponenti potim ruhayutsya po mikrotrubochkam citoskeletu zelenij kolir do miscya kontaktu i sekretuyutsya takim chinom vbivayuchi klitinu mishen Za vinyatkom deyakih tipiv klitin bez yaderni vklyuchayuchi eritrociti GKGS klasu I ekspresuyetsya vsima vlasnimi klitinami organizmu Koli ci klitini infikovani virusom abo inshim vnutrishnoklitinnim patogenom vidbuvayetsya rozsheplennya chuzhoridnih bilkiv shlyahom procesingu antigenu V rezultati utvoryuyutsya peptidni fragmenti deyaki z yakih prezentuyutsya receptoru CD8 T klitin za dopomogoyu GKGS klasu I Aktivaciya TC zalezhit vid kilkoh odnochasnih vzayemodij mizh molekulami yaki ekspresuyutsya na poverhni T klitini i molekulami na poverhni antigenprezentuvalnoyi klitini APK Isnuye dvosignalna model aktivaciyi Ts klitin Signal T klitina APK Opis Pershij signal TCR zv yazana z peptidami molekula GKGS klasu I Dlya stabilizaciyi cogo signalu isnuye druga vzayemodiya mizh koreceptorom CD8 i molekuloyu GKGS klasu I Drugij signal Molekula CD28 na T klitini CD80 abo CD86 takozh nazivayutsya B7 1 i B7 2 CD80 i CD86 vidomi yak kostimulyatori dlya aktivaciyi T klitin Cej drugij signal mozhe buti posilenij abo zaminenij stimulyuvannyam Ts klitini citokinami vivilnenimi T helperami Prosta aktivaciya nayivnih neaktivovanih CD8 T klitin vimagaye vzayemodiyi zi specializovanimi APK v osnovnomu z dozrilimi dendritnimi klitinami Dlya stvorennya dovgozhivuchih T klitin pam yati ta dlya povtornoyi stimulyaciyi TC dendritni klitini povinni vzayemodiyati yak z aktivovanimi CD4 T klitinami helperami tak i z CD8 T klitinami Pid chas cogo procesu T helperi nadayut licenziyu dendritnim klitinam na potuzhnij aktivuyuchij signal nayivnim CD8 T klitinam Krim togo dozrivannya CD8 T klitin oposeredkovuyetsya cherez peredachu signalu CD40 Pislya togo yak nayivna CD8 T klitina zv yazuyetsya z infikovanoyu klitinoyu infikovana klitina zapuskaye vivilnennya CD40 Ce vivilnennya CD40 za dopomogoyu T helperiv iniciyuye diferenciaciyu nayivnih CD8 T klitin u zrili CD8 T klitini Hocha v bilshosti vipadkiv aktivaciya TC zalezhit vid rozpiznavannya antigenu cherez TCR buli opisani j alternativni shlyahi aktivaciyi Napriklad bulo pokazano sho TC aktivuyutsya pid chas diyi inshih CD8 T klitin sho prizvodit do tolerantnosti ostannih Pislya aktivaciyi TS klonuyutsya za dopomogoyu citokinu interlejkinu 2 IL 2 yakij ye faktorom rostu i diferenciyuvannya dlya T klitin Ce zbilshuye kilkist klitin specifichnih do antigenu misheni yaki potim mozhut podorozhuvati po vsomu tilu v poshukah somatichnih klitin na yakih ye ci antigeni Efektorni funkciyiPri diyi na zarazheni disfunkcijni somatichni klitini TC vidilyayut citotoksini perforin granzimi i granulizin Zavdyaki diyi perforinu granzimi potraplyayut v citoplazmu klitini misheni de diya serinovoyi proteazi zapuskaye kaspaznij kaskad yakij ye seriyeyu cisteyinovih proteaz yaki kinec kincem prizvodyat do apoptozu zaprogramovanoyi smerti klitini Cherez visoku shilnist lipidiv i negativno zaryadzhenij fosfatidilserin prisutnij v yih plazmatichnij membrani TC stijki do vplivu vlasnogo perforinu i granzimiv Drugij sposib viklikati apoptoz vzayemodiya mizh TC j infikovanoyu klitinoyu cherez klitinni poverhni Koli TC aktivovana vona pochinaye ekspresuvati poverhnevij bilok FAS ligand FasL Apo1L CD95L yakij mozhe zv yazuvatisya z molekuloyu Fas APO1 CD95 sho ekspresuyetsya na klitini misheni Odnak taka vzayemodiya Fas FasL vvazhayetsya bilsh vazhlivoyu dlya vidalennya nebazhanih T limfocitiv u procesi yih trenuvannya abo dlya litichnoyi aktivnosti deyakih klitin T helperiv nizh dlya citolitichnoyi aktivnosti efektornih citotoksichnih T klitin Vzayemodiya Fas FasL dozvolyaye zaluchiti indukovanij nekrozom signalnij kompleks DISC Fas asocijovanij domen nekrozu FADD translokuyetsya z DISC sho dozvolyaye aktivuvati prokaspazi 8 i 10 Ci kaspazi potim aktivuyut efektorni kaspazi 3 6 i 7 sho prizvodit do rozsheplennya substrativ nekrozu takih yak lamin A lamin B1 lamin B2 PARP poli ADF ribozopolimeraza i DNA PKcs DNK aktivovana proteyinkinaza Kincevim rezultatom ye apoptoz klitini yaka ekspresuye Fas Vvazhayetsya sho transkripcijnij faktor eomezodermin vidigraye klyuchovu rol u funkciyi TC diyuchi yak regulyatornij gen v adaptivnij imunnij vidpovidi Doslidzhennya sho vivchali vpliv vtrati funkciyi eomezoderminu viyavili sho znizhennya ekspresiyi cogo transkripcijnogo faktora prizvelo do zmenshennya kilkosti perforinu sho viroblyayetsya TC Rol u patogenezi hvorobNa vidminu vid antitil yaki efektivni yak proti virusnih tak i proti bakterialnih infekcij TC v osnovnomu efektivni proti virusiv Pid chas infikuvannya virusom gepatitu B HBV TC vbivayut infikovani klitini ta viroblyayut protivirusni citokini zdatni ochishati zhittyezdatni gepatociti vid HBV Voni takozh vidigrayut vazhlivu patogennu rol spriyayuchi majzhe vsim ushkodzhennyam pechinki pov yazanim z infekciyeyu HBV Bulo pokazano sho trombociti spriyayut nakopichennyu virus specifichnih TC v infikovanij pechinci TC prichetni do progresuvannya artritu degradaciya makromolekul hryasha kolinnogo sugloba takih yak glikozaminoglikani TC ta makrofagami sposterigalasya na modeli zahvoryuvannya u shuriv Vstanovleno sho CD8 T klitini vidigrayut rol u VIL infekciyi Z chasom VIL rozrobiv bagato strategij shob uniknuti imunnoyi sistemi klitini hazyayina Napriklad VIL duzhe silno mutuye sho dozvolyaye jomu uniknuti rozpiznavannya CD8 T klitinami Vin takozh zdaten znizhuvati ekspresiyu poverhnevih bilkiv GKGS klasu I klitin yaki vin infikuye dlya podalshogo uniknennya rujnuvannya CD8 T klitinami Yaksho CD8 T klitini ne mozhut znajti rozpiznati ta zv yazatisya z infikovanimi klitinami virus ne bude znishenij i prodovzhit rozmnozhennya Krim togo TC mozhut buti zalucheni do rozvitku diabetu 1 tipu Na dodatok do roli CD4 klitin u comu autoimunnomu zahvoryuvanni doslidzhennya na mishachij modeli diabetu pokazali sho TC takozh mozhut vidigravati pevnu rol rujnuyuchi klitini ostrivciv pidshlunkovoyi zalozi sho viroblyayut insulin TC mozhut buti neobhidni dlya usunennya periferichnoyi nejropatiyi sprichinenoyi himioterapiyeyu CIPN U mishej bez TC sposterigayetsya podovzhenij CIPN porivnyano zi zvichajnimi mishami a in yekciya trenovanih TC usuvaye abo zapobigaye CIPN Anomalna giperaktivaciya TS mozhe buti pov yazana z rozvitkom tyazhkoyi kovidnoyi pnevmoniyi PrimitkiLymphocytes Advanced Hematology in Integrated Cardiovascular Chinese Medicine Elsevier 2020 s 41 46 doi 10 1016 b978 0 12 817572 9 00007 0 ISBN 978 0 12 817572 9 Helper T cells CD4 express CD4 glycoproteins on their cell surface which activate in the presence of peptide antigens on the surface of invading pathogens respond immediately to protect the immune system secrete different cytokine proteins according to the immune response Venturi S Venturi M September 2009 Iodine thymus and immunity Nutrition 25 9 977 9 doi 10 1016 j nut 2009 06 002 PMID 19647627 Hivroz C Chemin K Tourret M Bohineust A 2012 Crosstalk between T lymphocytes and dendritic cells Critical Reviews in Immunology 32 2 139 55 doi 10 1615 CritRevImmunol v32 i2 30 PMID 23216612 Hoyer S Prommersberger S Pfeiffer IA Schuler Thurner B Schuler G Dorrie J Schaft N December 2014 Concurrent interaction of DCs with CD4 and CD8 T cells improves secondary CTL expansion It takes three to tango European Journal of Immunology 44 12 3543 59 doi 10 1002 eji 201444477 PMID 25211552 Lanzavecchia A 1998 Immunology Licence to kill Nature 393 6684 413 414 doi 10 1038 30845 PMID 9623994 Bennett SR Carbone FR Karamalis F Flavell RA Miller JF Heath WR June 1998 Help for cytotoxic T cell responses is mediated by CD40 signalling Nature En 393 6684 478 80 Bibcode 1998Natur 393 478B doi 10 1038 30996 PMID 9624004 Milstein O Hagin D Lask A Reich Zeliger S Shezen E Ophir E Eidelstein Y Afik R Antebi YE Dustin ML Reisner Y January 2011 CTLs respond with activation and granule secretion when serving as targets for T cell recognition Blood 117 3 1042 52 doi 10 1182 blood 2010 05 283770 PMC 3035066 PMID 21045195 Rudd Schmidt JA Hodel AW Noori T Lopez JA Cho HJ Verschoor S Ciccone A Trapani JA Hoogenboom BW Voskoboinik I November 2019 Lipid order and charge protect killer T cells from accidental death Nature Communications 10 1 5396 doi 10 1038 s41467 019 13385 x PMC 6881447 PMID 31776337 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite journal title Shablon Cite journal cite journal a Nedijsnij displayauthors 6 dovidka Bakshi Rakesh K Cox Maureen A Zajac Allan J 2014 Cytotoxic T Lymphocytes Encyclopedia of Medical Immunology s 332 342 doi 10 1007 978 0 387 84828 0 36 ISBN 978 0 387 84827 3 Pearce EL Mullen AC Martins GA Krawczyk CM Hutchins AS Zediak VP Banica M DiCioccio CB Gross DA Mao CA Shen H Cereb N Yang SY Lindsten T Rossant J Hunter CA Reiner SL November 2003 Control of effector CD8 T cell function by the transcription factor Eomesodermin Science 302 5647 1041 3 doi 10 1126 science 1090148 PMID 14605368 Kemball CC Alirezaei M Whitton JL 2010 Type B coxsackieviruses and their interactions with the innate and adaptive immune systems 5 9 1329 1347 doi 10 2217 fmb 10 101 PMC 3045535 PMID 20860480 Iannacone M Sitia G Guidotti LG 2006 Pathogenetic and antiviral immune responses against hepatitis B virus Future Virology 1 2 189 96 doi 10 2217 17460794 1 2 189 Iannacone M Sitia G Isogawa M Marchese P Castro MG Lowenstein PR Chisari FV Ruggeri ZM Guidotti LG November 2005 Platelets mediate cytotoxic T lymphocyte induced liver damage Nature Medicine 11 11 1167 9 doi 10 1038 nm1317 PMC 2908083 PMID 16258538 Subramanian S Ramalingam K 2005 Electron microscopic evidence on the participation Cytotoxic T Lymphocytes and Macrophages in Mtb adjuvant induced connective tissue inflammation and arthritogenesis in Rattus norvegicus Asian Journal of Microbiology Biotechnology and Environmental Sciences 7 2 227 233 ISSN 0972 3005 Gulzar N Copeland KF January 2004 CD8 T cells function and response to HIV infection Current HIV Research 2 1 23 37 doi 10 2174 1570162043485077 PMID 15053338 Tsai S Shameli A Santamaria P 2008 CD8 T cells in type 1 diabetes Advances in Immunology 100 79 124 doi 10 1016 S0065 2776 08 00804 3 PMID 19111164 Laumet G Edralin JD Dantzer R Heijnen CJ Kavelaars A June 2019 Cisplatin educates CD8 T cells to prevent and resolve chemotherapy induced peripheral neuropathy in mice Pain 160 6 1459 1468 doi 10 1097 j pain 0000000000001512 PMC 6527475 PMID 30720585 Krukowski K Eijkelkamp N Laumet G Hack CE Li Y Dougherty PM Heijnen CJ Kavelaars A October 2016 CD8 T Cells and Endogenous IL 10 Are Required for Resolution of Chemotherapy Induced Neuropathic Pain The Journal of Neuroscience 36 43 11074 11083 doi 10 1523 JNEUROSCI 3708 15 2016 PMC 5098842 PMID 27798187 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite journal title Shablon Cite journal cite journal a Nedijsnij displayauthors 6 dovidka Kang Chang Kyung Han Gi Chan Kim Minji Kim Gwanghun Shin Hyun Mu Song Kyoung Ho Choe Pyoeng Gyun Park Wan Beom Kim Eu Suk 2020 08 Aberrant hyperactivation of cytotoxic T cell as a potential determinant of COVID 19 severity International Journal of Infectious Diseases angl T 97 s 313 321 doi 10 1016 j ijid 2020 05 106 PMC 7261468 PMID 32492530 Procitovano 30 listopada 2021 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite news title Shablon Cite news cite news a Obslugovuvannya CS1 Storinki z PMC z inshim formatom posilannya