Владисла́в II Яга́йло (пол. Władysław II Jagiełło, лит. Jogaila; 1362 — 1 червня 1434) — великий князь литовський і руський (1377—1381, 1382—1386) і польський король (1386—1434), володар та спадкоємець Русі з династії Гедиміновичів. Син великого князя литовського Ольгерда та тверської княжни Уляни Олександрівни. Засновник династії Ягеллонів, яка правила в Польщі та Великому князівстві Литовському до 1572 року.
Імена
- Ягайло — язичницьке ім'я, дане при народженні походження якого дискусійне.
- Яків — ім'я, яке, на думку деяких істориків, взяв Ягайло при переході в православ'я.
- Владислав — католицьке ім'я, яке Ягайло взяв після укладання Кревської унії.
Біографія
Походження
Ягайло був молодшим сином великого князя литовського Ольгерда Гедиміновича і його другої дружини, тверської княжни, Уляни Олександрівни. По матері був онуком убитого в Золотій Орді за рішенням хана Узбека тверського князя Олександра Михайловича після наклепу на останнього з боку великого князя московського, Івана Калити. Також був правнуком одного з останніх галицько-волинських князів, короля Руси Юрія I Львовича. Виріс та вихований у православному середовищі.
Князювання у Литві
Після смерті свого батька Ольгерда у 1377 році, за волею останнього, Ягайло отримав великокнязівський престол і став, разом зі своїм дядьком Кейстутом, співправителями Литовсько-руської держави. Однак вже від початку правління проти Ягайла виступило чимало братів, які були старшими за нього, і тому вважали свої претензії на великокнязівський престол вагомішими.
Діархічний режим, успадкований від попередніх років, виявився нетривким: між співправителями розгорілась війна за владу у Великому князівстві, яка закінчилась ув'язненням і загибеллю Кейстута (1382), після чого проти Ягайла розпочав боротьбу, в союзі з хрестоносцями, Вітовт Кейстутович, що змусило великого князя шукати союзу з Польщею.
Кревська унія. Польський король
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRtTDBOUFFWOW1ZVzFwYkhsZmNHeGZTbUZuYVdWc2JHOXVMbk4yWnk4eE1EQndlQzFEVDBGZlptRnRhV3g1WDNCc1gwcGhaMmxsYkd4dmJpNXpkbWN1Y0c1bi5wbmc=.png)
Укладена 1385 року Кревська унія між Польщею та Литвою, що поклала початок створенню Речі Посполитої, передбачала інкорпорацію його держави до складу Польської Корони й перехід у католицтво всіх мешканців Литви.
Після одруження з королевою Ядвігою Анжуйською, 4 березня 1386 року під ім'ям Владислава II коронувався у Кракові на польський престол.
1387 року остаточно приєднав до Польщі галицькі землі (Угорщина не визнала цієї анексії Галичини, хоча все обмежилося дипломатичними протестами, а, ймовірно, за посередництвом Папи римського 1388 року королі Угорщини Сигізмунд Люксембург та Польщі Ягайло уклали перемир'я на один рік, а 1398-го уклали ще одну угоду на 16 років. У польсько-угорських угодах 1412, 1415 та 1423 років. вирішення цього відкладалося на пізніше).
Боротьба за владу з Вітовтом
Після Кревської унії обділеним волостями залишився син Кейстута, Вітовт. Уділ його батька — Троцьке, Городенське і Берестейське князівства разом з іншими землями Ягайло надав своєму братові Скиргайлу, якого водночас і призначив своїм намісником у Литві. Замість них у 1388 році Вітовту була передана Волинська земля. Проте амбітному князю цього було мало, оскільки він хотів вернути усю батькову спадщину, та мріяв стати великим князем литовським. Тому в 1390 році Вітовт, заручившись підтримкою Тевтонського ордену розпочав військові дії проти Ягайла та його союзників.
Війна з перемінним успіхом тривала близько двох років, але зрештою обидві сторони були виснажені змушені були піти на компроміс. За укладеною у 1392 році Острівською угодою Ягайло був передав Велике князівство Литовське в управління Вітовту, який формально був намісником Ягайла, але фактично став повновладним Великим князем Литовським. Також Вітовту були передані окрім Волині Троцьке і Гродненське князівства, а Скиргайло у 1393 році отримав Київське князівство, відібране у старшого брата Ягайла, Володимира Ольгердовича.
У наступні роки Вітовту за підтримки Ягайла вдалось ліквідувати значну частину удільних князівств. Протягом 1393—1394 років разом зі Скиргайлом він ліквідував Подільське князівство, у якому Ягайло призначив намісником з княжими правами впливового польського шляхтича Спитка Мельштинського. Того ж року вдалось прогнати з Вітебська Свидригайла, а також ліквідувати Володимирське князівство у якому сидів Федір Любартович. 1395 року литовсько-польські війська здобули Смоленськ у якому був посаджений литовський намісник, князь Роман Михайлович.
Тим часом 22 червня 1399 року Ядвіга, дружина Ягайла, народила дочку, якій дали ім'я . Однак вже через місяць і мати, і дочка помирають. Через це становище Ягайла як короля Польщі стає хитке, оскільки смерть Ядвіги підірвала його права на престол. Та вже 1402 року він уклав новий шлюб з внучкою Казимира III, Анною Цельською, через який підкріпив свої права на Польщу.
Вітовт же влітку 1399 року зазнає розгромної поразки на Ворсклі від татар, очолюваних Едигеєм та Тимур-Кутлугом. У битві гинуть тисячі литовських та руських лицарів. Слабкі позиції обох правителів на рубежі століть змусили їх укласти 1401 року нову, Віленсько-Радомську унію, за якою Литовсько-руська держава передавалась Вітовту повічно, а після його смерті повинна була відійти Ягайлу чи його спадкоємцям. В разі ж смерті Ягайла литовсько-руські (литовські, білоруські й українські) бояри мали б змогу брати участь у виборі нового польського короля. Укладення цієї угоди укріпило становище обох правителів, і дозволила звернути увагу на загрозу з боку тевтонських лицарів.
Війни з тевтонцями
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek00TDBwaGJsOU5ZWFJsYW10dkpUSkRYMEpwZEhkaFgzQnZaRjlIY25WdWQyRnNaR1Z0TG1wd1p5OHpNREJ3ZUMxS1lXNWZUV0YwWldwcmJ5VXlRMTlDYVhSM1lWOXdiMlJmUjNKMWJuZGhiR1JsYlM1cWNHYz0uanBn.jpg)
У 1404 році між Тевтонським Орденом, з одного боку, та Польщею і Литвою — з іншого, укладається Рацьонжський мир. Згідно з ним за Тевтонським Орденом закріплювалась Жемайтія, також сторони зобов'язувались допомагати одне одному у війнах. Та цей мир був лише передишкою до війни, невдовзі Орден спробував охрестити жемайтів, які через це повстали проти його влади. Ягайло та Вітовт вирішили скористатися цим як приводом для початку війни. Вітовт почав підтримувати повстанців військовими діями. У цей час Орден звернувся до Ягайла з питанням: чи буде він підтримувати Вітовта у війні. Не отримавши відповіді, 6 серпня 1409 року гросмейстр тевтонців Ульріх фон Юнінген оголосив Польщі війну. Загони лицарів увійшли в польські землі та почали захоплювати фортеці. У відповідь на це Ягайло зібрав польські війська і до осені 1409 року звільнив більшість захоплених замків, а після взяття Бидгоща у вересні 1409 року уклав з Орденом річне перемир'я.
Перерву у бойових діях обидві сторони використали для підготовки та нарощення військових сил. У червні 1410 року бойові дії відновились — Ягайло на чолі величезної польської армії вирушив на тевтонську столицю, Марієнбург. Вже 2 червня поляки зєднались з литовсько-руськими силами Вітовта на переправі через Віслу біля міста Червінська, пізніше до них приєднались і війська мазовецьких князів. 15 липня 1410 року об'єднана армія розгромила тевтонські війська у битві під Грюнвальдом, яка стала переломним моментом орденської експансії. Однак Ягайлу не вдалось повноцінно скористатись успіхами оскільки він барився з подальшими діями, а тевтонці в цей час змогли реорганізуватися і частково відновити боєздатність. У 1411 році було укладено Торунський мир. За його умовами Жемайтія відходила Великому князівству Литовському, а Короні поверталась Добжинська земля, яка незадовго до війни була захоплена Орденом.
За допомогу у боротьбі з лицарями у 1411 році Ягайло передає Вітовту Подільське князівство, яке до того належало до Польщі й управлялось польськими урядовцями. У 1413 році між Короною і Литвою укладається Городельська унія, згідно з нею підтверджуються спадкові права Ягайла на Велике князівство Литовське, а також його титул верховного князя литовського. Також за умовами унії литовським боярам були надані польські шляхетські герби, а у Великому князівстві відбулась адміністративна реформа за польським зразком — були утворені Віленське та Троцьке воєводства.
У 1414 році через низку спорадичних сутичок між Польщею і Литвою, з одного боку, і Тевтонським орденом з іншого почався новий конфлікт, відомий під назвою «Голодна війна», в якій Орден широко застосовував тактику випаленої землі, яка в середні віки полягала у спалюванні посівів на полях з метою знищення продовольчої бази противника. Але всі сторони конфлікту були занадто виснажені попередньою війною, щоб ризикувати у великих боях, тому вже до осені бойові дії припинились аж до 1419 року.
1422 року Ягайло разом з Вітовтом були знову втягнуті у ще одну війну проти тевтонців, відому як Голубська. Бойові дії тривали близько двох місяців і закінчилися перемогою польсько-литовської сторони ще до підходу підкріплень Ордена зі Священної Римської Імперії. В результаті був укладений Мельнський мир, згідно з яким хрестоносці поступалися Польщі частиною Куявії з Нешавою й остаточно відмовлялися від претензій на Жемайтію, яка за умовами Торуньського миру повинна була відійти Ордену після смерті Вітовта. Литва отримала Жмудь з портом Паланга, але Клайпеда залишилася за Орденом. Ця межа проіснувала близько 500 років, до 1920 року. Мельнський мир завершив епоху в війнах Ордена з Литвою, але мало що зробив для врегулювання довгострокових проблем між Орденом і Польщею. Пізніше спорадичні військові конфлікти спалахували між Польщею і лицарями ще в період з 1431 до 1435 року.
Останні роки правління
У 1422 році Ягайло вчетверте одружується з представницею знатного литовсько-руського роду Гольшанських — Софією. Нова королева у 1424, 1426 і 1427 роках нарешті народжує Ягайлу довгоочікуваних синів та спадкоємців престолу — Владислава (майбутній король Польщі та Угорщини Владислав III), Казимира (невдовзі помер) та Казимира (майбутній великий князь литовський та король польський Казимир IV).
У січні 1429 року Ягайло бере участь у Луцькому з'їзді монархів на якому були присутні правителі багатьох європейських князів. За результатами з'їзду Литва мала стати королівством, а Вітовт мав бути коронований надісланою від папи римською короною. Та в 1430 році польські шляхтичі перехопили корону, яку везли Вітовту та знищили її, а Литва так і не стала королівством. Невдовзі після цього Вітовт помирає, так і не залишивши після себе спадкоємця.
Після смерті Вітовта воював зі своїм братом Свидригайлом за Поділля та Луцьк (1430—1432). Розпочав війну проти Великого князівства Руського (1432—1435).
Був королем до 1434 року. Згідно з Яном Длугошем Владислав II Ягайло помер від застуди, яку підхопив, слухаючи спів солов'я.
Спадщина Ягайла
Серед подій надзвичайної важливості епохи його правління виділяють хрещення Литви й Грюнвальдську битву (1410), яка поклала край експансії німецьких лицарів. Дітей від шлюбу з Ядвігою у нього не було. Після її смерті він зміцнив зв'язок з П'ястами шляхом шлюбу з онукою Казимира III Великого і донькою графа Цельського Анною. За часів Ягайла усі тодішні руські (українські) землі нарешті були об'єднані під владою одного монарха. Однак, в той самий час польська дрібна шляхта здобула більші права власності, а Білорусь та Україну було включено в польську політичну та культурну сферу впливу.
Титул
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJpTDAxaGFtVnpkR2xqWDFObFlXeGZiMlpmZEdobFgxSmxZV3h0WDI5bVgxZHNZV1JwYzJ4aGRYTmZTVWxmYjJaZlVHOXNZVzVrWHlVeU9ERTJkR2hmWTJWdWRIVnllVjlqYjNCNUpUSTVMbXB3Wnk4eU5UQndlQzFOWVdwbGMzUnBZMTlUWldGc1gyOW1YM1JvWlY5U1pXRnNiVjl2Wmw5WGJHRmthWE5zWVhWelgwbEpYMjltWDFCdmJHRnVaRjhsTWpneE5uUm9YMk5sYm5SMWNubGZZMjl3ZVNVeU9TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
- 1379: нім. Wir Jagel obirster Herczoge der Littouwin unde Kenstutte Herczoge zcu Tracken (Ми, Ягайло, верховний герцог Литви, і Кейстут, герцог Троків)
- 1380: нім. Wir Jagel obirster kung der Littouwen (Ми, Ягайло, верховний король Литви)
- 1382: нім. Wir Jagal von gotis gnaden grosir konig czu lyttauwen und wir Skirgal Hertzog zcu Tracken (Ми, Ягайло, Божою милістю, великий король Литви і ми, Скиргайло, герцог Троків)
- 1383: лат. Nos Jagalo divina deliberacione magnus Rex vel dux litwanorum Russieque dominus et heres (Ми, Ягайло, божественним попустом, великий король і князь Литовський, а також господар і дідич Русі)
- 1387: ст.-укр. Владислав божье милости король польскии, литовскии, руски, иных земль господарь
- З великої печатки: лат. S[igillum] Wladislaus Dei Gra[tia] Rex Polonie n[ec]no[n] t[er]raru[m] Cracovie Sa[n]domi[ri]e Syradie La[n]ci[ci]e Cuyavie Litwanie p[ri]nceps sup[re]m[us] Pomoranie Russieq[ue] d[omi]n[u]s et h[e]r[e]s e[tc] (Печатка Владислава, Божою милістю, короля Польщі, а також земель Кракова, Сандомира, Серадзя, Ленчиці, Куявії, верховний князь Литви, господар і дідич Померанії, Русі та інших)
Шлюби та нащадки
Владислав Ягайло був одружений чотири рази, що є одним з найбільших таких показників серед польських королів. Від трьох дружин у нього було п'ятеро дітей, двоє з яких померли у малому віці.
- 1-а дружина з 18 лютого 1386 року — польська королева Ядвіга Анжуйська (1377 — 17 липня 1399), дочка угорського та польського короля, володаря Русі — Людовіка Великого. Від неї Ягайло мав одну дочку:
- (22 червня 1399 — 13 липня 1399), померла немовлям, а через кілька днів після неї померла і Ядвіга.
- Вдруге Ягайло одружився 29 січня 1402 року з Анною Цельською (кінець 1380 або початок 1381 — 20 або 21 березня 1416), яка була дочкою графа та , дочки останнього польського короля з династії П'ястів, Казимира III Великого. Одруження на внучці Казимира мало на меті укріпити становище Ягайла на польському престолі.
- (8 квітня 1408 — 8 грудня 1431) — кілька років залишалась єдиним спадкоємцем польського престолу. Померла в молодому віці так і не вийшовши заміж.
- Третьою дружиною Ягайла, після смерті Анни, стала польська шляхтянка Єлизавета Грановська (бл. 1372 — 12 травня 1420), дочка і спадкоємиця сандомирського воєводи Оттона Пілицького та Ядвіги з Мельштина, шлюб з якою був укладений 2 травня 1417 року. Єлизаветі на той час було вже 45 років і через менш ніж три роки вона померла від туберкульозу не залишивши для Ягайла нащадків.
- Найбільш вдалим був четвертий і останній шлюб Ягайла з русько-литовською князівною Софією Гольшанською (бл. 1405 — 21 листопада 1461), який було укладено 7 лютого 1422 року. Софія походила зі знатного литовського православного роду Гольшанських та була дочкою київського князя Андрія Івановича Гольшанського й Олександри Дмитрівни з білоруського княжого роду Друцьких які походили від Рюриковичів. Саме Софія народила королю довгоочікуваних синів та спадкоємців польського і литовсько-руського престолів:
- Владислав III Варненчик (31 жовтня 1424 — 10 листопада 1444) — король польський як Владислав III (1434—1444) та угорський як Ласло I (1440—1444). Загинув в битві з турками під Варною.
- Казимир (16 травня 1426 — 2 березня 1427) — помер малим.
- Казимир IV Ягеллончик (30 листопада 1427 — 7 червня 1492) — великий князь литовський (1440—1492) та король польський (1447—1492).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0wTDFCdmJHRnVaRjkxYm1SbGNsOUtZV2RsYkd4dkxtcHdaeTh5TURCd2VDMVFiMnhoYm1SZmRXNWtaWEpmU21GblpXeHNieTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Цікаві факти
- Владислав II Ягайло є польським королем, який правив найдовше (48 років та 4 місяці), хоча за тривалістю життя серед королів він другий.
- Входив у число 24 лицарів Ордена Дракона разом з Сигізмундом I, Вітовтом, Владиславом II Ягеллончиком, Ернстом Залізним (герцог Австрії), Генріхом V (король Англії), Владом II Дракулом й іншими європейськими монархами.
- Владислав II Ягайло мав багато родичів, зокрема 11 братів і дев'ять сестер, не вмів ані читати, ані писати, був неуком. Проте, попри відсутність освіти, цікавився мистецтвом і наукою.
- 2 серпня 1419 року мала місце незвичайна подія: в карету Владислава II влучила блискавка, вбивши двох придворних і чотирьох коней, а також сімох коней лицарів з кортежу. Удар також вразив самого короля, внаслідок чого сам Ягайло частково втратив слух.
- Тіло монарха поховане в королівській усипальниці в замку Вавель у Кракові, серце ж його, згідно з заповітом, було вийняте з грудей і поховане окремо в Городку, де він проводив багато часу в останні роки життя.
Вшанування пам'яті
Україна
- Пам'ятник серцю короля Ягайла встановлено у місті Городок біля Костелу Воздвиження Чесного Хреста. Король Владислав II Ягайло дуже любив це місто і тому заповів поховати його серце у Городку.
- Вулиця Ягеллонська у місті Київ.
- Пам'ятний знак серцю короля Владислава Ягайла
Польща
- Назву «Ягайло» отримав в 1947 році найменший з дев'яти польських трансатлантичних лайнерів — єдине цього виду судно під знаком GAL-u, яке було побудоване на гамбурзькій верфі . Також це було єдине океанське пасажирське судно, яке попало (побічно) під польський прапор у рамках німецьких репарацій після Другої світової війни. Служив корабель недовго — бо вже в 1949 році попав під прапор тодішнього Радянського Союзу, як «Петро Великий». Своєю чергою назву «Владислав Ягайло» отримав один із суховантажів щецинського типу B-445.
Див. також
- Кревська унія (1385)
- Грюнвальдська битва (1410)
- Городельська унія (1413)
- Санґушки — литовсько-український княжий рід гербу «Погоня».
- Ольгердовичі
- Ягеллони
- Омажиальна корона
- Прыйдзі і віждзь (фільм 1992)
Примітки
- У Галицькій Руси до 1399 року вважався як Король-Консорт
- Deutsche Nationalbibliothek Record #119009927 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- В. Новодворский Ягайло // Энциклопедический словарь — СПб: Брокгауз — Ефрон, 1904. — Т. XLI. — С. 484–485.
- В. Новодворский Ядвига // Энциклопедический словарь — СПб: Брокгауз — Ефрон, 1904. — Т. XLI. — С. 490–491.
- Lundy D. R. The Peerage
- ЯГАЙЛО: БІОГРАФІЯ http://www.people.su/ua/130177 [ 12 травня 2021 у Wayback Machine.]
- Грушевський М. Історія України-Руси… — Т. V. — С. 509.
- Войтович Л. Королівство Русі: факти і міфи [ 19 жовтня 2017 у Wayback Machine.] // Дрогобицький краєзнавчий збірник. Збірник наукових праць. — 2003. — Вип. VII. — С. 63.
- Грушевський М. Історія України-Руси. — Т. IV. — С. 123.
- Codex diplomaticus Lithuaniae 1845:54, документ I.
- Codex diplomaticus Lithuaniae 1845:55, документ II.
- Codex diplomaticus Lithuaniae 1845:56, документ ІІІ.
- Codex diplomaticus Lithuaniae 1845:69, документ IX.
- Пещак 1974:74; документ № 40.
- [1] [ 12 лютого 2009 у Wayback Machine.] (пол.)
- Wojny polsko-krzyżackie — Witold Mikołajczak — — Wydawnictwo: Replika 2009 str. 76 (пол.)
- Ciekawostki [ 12 лютого 2009 у Wayback Machine.] (пол.)
- . Архів оригіналу за 25 січня 2021. Процитовано 9 квітня 2020.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title ()
Бібліографія
Джерела
- Raczynski, E. Codex diplomaticus Lithuaniae. Vratislaviae: Sumptibus Sigismundi Schletter, 1845.
- Пещак, М. М. Грамоти XIV ст. Київ: Наукова думка, 1974.
Монографії
- Грушевський М. Історія України-Руси. — К. : Наукова думка, 1994—1995. — Т. V, VI.
- Prochaska A. Król Władysław Jagiełło. — Т. 1. — 433 s.; Т. 2. — 414 s.
Словники
- Ягайло // Україна в міжнародних відносинах. Енциклопедичний словник-довідник. Випуск 6. Біографічна частина: Н–Я / Відп. ред. М. М. Варварцев. — К.: Ін-т історії України НАН України, 2016. — с.351-353
- Гайдай Л. Історія України в особах, термінах, назвах і поняттях. — Луцьк : Вежа, 2000.
- Довідник з історії України. За ред. І. Підкови та Р. Шуста [ 10 квітня 2009 у Wayback Machine.]. — К. : Генеза, 1993.
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Малий словник історії України / відпов. ред. В. А. Смолій. — К. : Либідь, 1997. — 464 с. — .
- Михайловський В. Ягайло [ 13 березня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2013. — Т. 10 : Т — Я. — С. 721—722. — .
- Ягайло [ 24 листопада 2016 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2004. — Т. 6 : Т — Я. — 768 с. — .
- Ягайло Владислав // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1967. — Т. 8, кн. XVI : Літери Уш — Я. — С. 2117. — 1000 екз.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Владислав II Ягайло
- Władysław Jagiełło «II» ks. Giedyminowicz (ID: 7.753.32) [ 18 вересня 2016 у Wayback Machine.]
- Grzęda, M. Ladislaus II Jagiełło (1386–1434). Encyclopedia 2022, 2, 514-529. https://doi.org/10.3390/encyclopedia2010034
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Vladisla v II Yaga jlo pol Wladyslaw II Jagiello lit Jogaila 1362 1 chervnya 1434 velikij knyaz litovskij i ruskij 1377 1381 1382 1386 i polskij korol 1386 1434 volodar ta spadkoyemec Rusi z dinastiyi Gediminovichiv Sin velikogo knyazya litovskogo Olgerda ta tverskoyi knyazhni Ulyani Oleksandrivni Zasnovnik dinastiyi Yagelloniv yaka pravila v Polshi ta Velikomu knyazivstvi Litovskomu do 1572 roku Vladislav II Yagajlo pol Wladyslaw II Jagiello lit JogailaVelikij knyaz Litovskij i Ruskij1377 1381Spivpravitel KejstutPoperednik OlgerdNastupnik Kejstut1382 1392Spivpravitel Skirgajlo 1386 1392 Poperednik KejstutNastupnik VitovtKorol Polskij1386 1434Spivpravitel Yadviga Anzhujska 1386 1399 Poperednik Yadviga AnzhujskaNastupnik Vladislav III VarnenchikPrapor Korol Rusi1387 1434 pid imenem Vladislav I Poperednik Yadviga AnzhujskaNastupnik Vladislav III VarnenchikVerhovnij knyaz Litovskij1392 1430Spivpravitel Vitovt 1392 1430 Poperednik titul zapochatkovanoNastupnik titul skasovano Narodzhennya 1362 Vilnyus Velike knyazivstvo LitovskeSmert 1 chervnya 1434 2 Gorodok Ruske voyevodstvo Korolivstvo PolskePohovannya katedra svyatih Stanislava i VaclavaKrayina Velike knyazivstvo Litovske i Korolivstvo PolskeReligiya katolictvo i litovska mifologiyaRid Yagelloni i GediminovichiBatko OlgerdMati Ulyana TverskaShlyub Yadviga Anzhujska Anna Celska Elzhbeta Granovska i Sofiya GolshanskaDiti d Yadviga Yagelonka Vladislav III Varnenchik 5 i Kazimir IV Yagellonchik Mediafajli b u VikishovishiImenaYagajlo yazichnicke im ya dane pri narodzhenni pohodzhennya yakogo diskusijne Yakiv im ya yake na dumku deyakih istorikiv vzyav Yagajlo pri perehodi v pravoslav ya Vladislav katolicke im ya yake Yagajlo vzyav pislya ukladannya Krevskoyi uniyi BiografiyaPohodzhennya Yagajlo buv molodshim sinom velikogo knyazya litovskogo Olgerda Gediminovicha i jogo drugoyi druzhini tverskoyi knyazhni Ulyani Oleksandrivni Po materi buv onukom ubitogo v Zolotij Ordi za rishennyam hana Uzbeka tverskogo knyazya Oleksandra Mihajlovicha pislya naklepu na ostannogo z boku velikogo knyazya moskovskogo Ivana Kaliti Takozh buv pravnukom odnogo z ostannih galicko volinskih knyaziv korolya Rusi Yuriya I Lvovicha Viris ta vihovanij u pravoslavnomu seredovishi Knyazyuvannya u Litvi Dokladnishe Gromadyanska vijna u Velikomu knyazivstvi Litovskomu 1381 1384 ta Davidishkovskij dogovir Pislya smerti svogo batka Olgerda u 1377 roci za voleyu ostannogo Yagajlo otrimav velikoknyazivskij prestol i stav razom zi svoyim dyadkom Kejstutom spivpravitelyami Litovsko ruskoyi derzhavi Odnak vzhe vid pochatku pravlinnya proti Yagajla vistupilo chimalo brativ yaki buli starshimi za nogo i tomu vvazhali svoyi pretenziyi na velikoknyazivskij prestol vagomishimi Diarhichnij rezhim uspadkovanij vid poperednih rokiv viyavivsya netrivkim mizh spivpravitelyami rozgorilas vijna za vladu u Velikomu knyazivstvi yaka zakinchilas uv yaznennyam i zagibellyu Kejstuta 1382 pislya chogo proti Yagajla rozpochav borotbu v soyuzi z hrestonoscyami Vitovt Kejstutovich sho zmusilo velikogo knyazya shukati soyuzu z Polsheyu Krevska uniya Polskij korol Gerb rodu Yagajliv Ukladena 1385 roku Krevska uniya mizh Polsheyu ta Litvoyu sho poklala pochatok stvorennyu Rechi Pospolitoyi peredbachala inkorporaciyu jogo derzhavi do skladu Polskoyi Koroni j perehid u katolictvo vsih meshkanciv Litvi Pislya odruzhennya z korolevoyu Yadvigoyu Anzhujskoyu 4 bereznya 1386 roku pid im yam Vladislava II koronuvavsya u Krakovi na polskij prestol 1387 roku ostatochno priyednav do Polshi galicki zemli Ugorshina ne viznala ciyeyi aneksiyi Galichini hocha vse obmezhilosya diplomatichnimi protestami a jmovirno za poserednictvom Papi rimskogo 1388 roku koroli Ugorshini Sigizmund Lyuksemburg ta Polshi Yagajlo uklali peremir ya na odin rik a 1398 go uklali she odnu ugodu na 16 rokiv U polsko ugorskih ugodah 1412 1415 ta 1423 rokiv virishennya cogo vidkladalosya na piznishe Borotba za vladu z Vitovtom Pislya Krevskoyi uniyi obdilenim volostyami zalishivsya sin Kejstuta Vitovt Udil jogo batka Trocke Gorodenske i Berestejske knyazivstva razom z inshimi zemlyami Yagajlo nadav svoyemu bratovi Skirgajlu yakogo vodnochas i priznachiv svoyim namisnikom u Litvi Zamist nih u 1388 roci Vitovtu bula peredana Volinska zemlya Prote ambitnomu knyazyu cogo bulo malo oskilki vin hotiv vernuti usyu batkovu spadshinu ta mriyav stati velikim knyazem litovskim Tomu v 1390 roci Vitovt zaruchivshis pidtrimkoyu Tevtonskogo ordenu rozpochav vijskovi diyi proti Yagajla ta jogo soyuznikiv Vijna z pereminnim uspihom trivala blizko dvoh rokiv ale zreshtoyu obidvi storoni buli visnazheni zmusheni buli piti na kompromis Za ukladenoyu u 1392 roci Ostrivskoyu ugodoyu Yagajlo buv peredav Velike knyazivstvo Litovske v upravlinnya Vitovtu yakij formalno buv namisnikom Yagajla ale faktichno stav povnovladnim Velikim knyazem Litovskim Takozh Vitovtu buli peredani okrim Volini Trocke i Grodnenske knyazivstva a Skirgajlo u 1393 roci otrimav Kiyivske knyazivstvo vidibrane u starshogo brata Yagajla Volodimira Olgerdovicha U nastupni roki Vitovtu za pidtrimki Yagajla vdalos likviduvati znachnu chastinu udilnih knyazivstv Protyagom 1393 1394 rokiv razom zi Skirgajlom vin likviduvav Podilske knyazivstvo u yakomu Yagajlo priznachiv namisnikom z knyazhimi pravami vplivovogo polskogo shlyahticha Spitka Melshtinskogo Togo zh roku vdalos prognati z Vitebska Svidrigajla a takozh likviduvati Volodimirske knyazivstvo u yakomu sidiv Fedir Lyubartovich 1395 roku litovsko polski vijska zdobuli Smolensk u yakomu buv posadzhenij litovskij namisnik knyaz Roman Mihajlovich Tim chasom 22 chervnya 1399 roku Yadviga druzhina Yagajla narodila dochku yakij dali im ya Odnak vzhe cherez misyac i mati i dochka pomirayut Cherez ce stanovishe Yagajla yak korolya Polshi staye hitke oskilki smert Yadvigi pidirvala jogo prava na prestol Ta vzhe 1402 roku vin uklav novij shlyub z vnuchkoyu Kazimira III Annoyu Celskoyu cherez yakij pidkripiv svoyi prava na Polshu Vitovt zhe vlitku 1399 roku zaznaye rozgromnoyi porazki na Vorskli vid tatar ocholyuvanih Edigeyem ta Timur Kutlugom U bitvi ginut tisyachi litovskih ta ruskih licariv Slabki poziciyi oboh praviteliv na rubezhi stolit zmusili yih uklasti 1401 roku novu Vilensko Radomsku uniyu za yakoyu Litovsko ruska derzhava peredavalas Vitovtu povichno a pislya jogo smerti povinna bula vidijti Yagajlu chi jogo spadkoyemcyam V razi zh smerti Yagajla litovsko ruski litovski biloruski j ukrayinski boyari mali b zmogu brati uchast u vibori novogo polskogo korolya Ukladennya ciyeyi ugodi ukripilo stanovishe oboh praviteliv i dozvolila zvernuti uvagu na zagrozu z boku tevtonskih licariv Vijni z tevtoncyami Yan Matejko Bitva pid Gryunvaldom 1878 rik U 1404 roci mizh Tevtonskim Ordenom z odnogo boku ta Polsheyu i Litvoyu z inshogo ukladayetsya Raconzhskij mir Zgidno z nim za Tevtonskim Ordenom zakriplyuvalas Zhemajtiya takozh storoni zobov yazuvalis dopomagati odne odnomu u vijnah Ta cej mir buv lishe peredishkoyu do vijni nevdovzi Orden sprobuvav ohrestiti zhemajtiv yaki cherez ce povstali proti jogo vladi Yagajlo ta Vitovt virishili skoristatisya cim yak privodom dlya pochatku vijni Vitovt pochav pidtrimuvati povstanciv vijskovimi diyami U cej chas Orden zvernuvsya do Yagajla z pitannyam chi bude vin pidtrimuvati Vitovta u vijni Ne otrimavshi vidpovidi 6 serpnya 1409 roku grosmejstr tevtonciv Ulrih fon Yuningen ogolosiv Polshi vijnu Zagoni licariv uvijshli v polski zemli ta pochali zahoplyuvati forteci U vidpovid na ce Yagajlo zibrav polski vijska i do oseni 1409 roku zvilniv bilshist zahoplenih zamkiv a pislya vzyattya Bidgosha u veresni 1409 roku uklav z Ordenom richne peremir ya Perervu u bojovih diyah obidvi storoni vikoristali dlya pidgotovki ta naroshennya vijskovih sil U chervni 1410 roku bojovi diyi vidnovilis Yagajlo na choli velicheznoyi polskoyi armiyi virushiv na tevtonsku stolicyu Mariyenburg Vzhe 2 chervnya polyaki zyednalis z litovsko ruskimi silami Vitovta na perepravi cherez Vislu bilya mista Chervinska piznishe do nih priyednalis i vijska mazoveckih knyaziv 15 lipnya 1410 roku ob yednana armiya rozgromila tevtonski vijska u bitvi pid Gryunvaldom yaka stala perelomnim momentom ordenskoyi ekspansiyi Odnak Yagajlu ne vdalos povnocinno skoristatis uspihami oskilki vin barivsya z podalshimi diyami a tevtonci v cej chas zmogli reorganizuvatisya i chastkovo vidnoviti boyezdatnist U 1411 roci bulo ukladeno Torunskij mir Za jogo umovami Zhemajtiya vidhodila Velikomu knyazivstvu Litovskomu a Koroni povertalas Dobzhinska zemlya yaka nezadovgo do vijni bula zahoplena Ordenom Za dopomogu u borotbi z licaryami u 1411 roci Yagajlo peredaye Vitovtu Podilske knyazivstvo yake do togo nalezhalo do Polshi j upravlyalos polskimi uryadovcyami U 1413 roci mizh Koronoyu i Litvoyu ukladayetsya Gorodelska uniya zgidno z neyu pidtverdzhuyutsya spadkovi prava Yagajla na Velike knyazivstvo Litovske a takozh jogo titul verhovnogo knyazya litovskogo Takozh za umovami uniyi litovskim boyaram buli nadani polski shlyahetski gerbi a u Velikomu knyazivstvi vidbulas administrativna reforma za polskim zrazkom buli utvoreni Vilenske ta Trocke voyevodstva U 1414 roci cherez nizku sporadichnih sutichok mizh Polsheyu i Litvoyu z odnogo boku i Tevtonskim ordenom z inshogo pochavsya novij konflikt vidomij pid nazvoyu Golodna vijna v yakij Orden shiroko zastosovuvav taktiku vipalenoyi zemli yaka v seredni viki polyagala u spalyuvanni posiviv na polyah z metoyu znishennya prodovolchoyi bazi protivnika Ale vsi storoni konfliktu buli zanadto visnazheni poperednoyu vijnoyu shob rizikuvati u velikih boyah tomu vzhe do oseni bojovi diyi pripinilis azh do 1419 roku 1422 roku Yagajlo razom z Vitovtom buli znovu vtyagnuti u she odnu vijnu proti tevtonciv vidomu yak Golubska Bojovi diyi trivali blizko dvoh misyaciv i zakinchilisya peremogoyu polsko litovskoyi storoni she do pidhodu pidkriplen Ordena zi Svyashennoyi Rimskoyi Imperiyi V rezultati buv ukladenij Melnskij mir zgidno z yakim hrestonosci postupalisya Polshi chastinoyu Kuyaviyi z Neshavoyu j ostatochno vidmovlyalisya vid pretenzij na Zhemajtiyu yaka za umovami Torunskogo miru povinna bula vidijti Ordenu pislya smerti Vitovta Litva otrimala Zhmud z portom Palanga ale Klajpeda zalishilasya za Ordenom Cya mezha proisnuvala blizko 500 rokiv do 1920 roku Melnskij mir zavershiv epohu v vijnah Ordena z Litvoyu ale malo sho zrobiv dlya vregulyuvannya dovgostrokovih problem mizh Ordenom i Polsheyu Piznishe sporadichni vijskovi konflikti spalahuvali mizh Polsheyu i licaryami she v period z 1431 do 1435 roku Ostanni roki pravlinnya U 1422 roci Yagajlo vchetverte odruzhuyetsya z predstavniceyu znatnogo litovsko ruskogo rodu Golshanskih Sofiyeyu Nova koroleva u 1424 1426 i 1427 rokah nareshti narodzhuye Yagajlu dovgoochikuvanih siniv ta spadkoyemciv prestolu Vladislava majbutnij korol Polshi ta Ugorshini Vladislav III Kazimira nevdovzi pomer ta Kazimira majbutnij velikij knyaz litovskij ta korol polskij Kazimir IV U sichni 1429 roku Yagajlo bere uchast u Luckomu z yizdi monarhiv na yakomu buli prisutni praviteli bagatoh yevropejskih knyaziv Za rezultatami z yizdu Litva mala stati korolivstvom a Vitovt mav buti koronovanij nadislanoyu vid papi rimskoyu koronoyu Ta v 1430 roci polski shlyahtichi perehopili koronu yaku vezli Vitovtu ta znishili yiyi a Litva tak i ne stala korolivstvom Nevdovzi pislya cogo Vitovt pomiraye tak i ne zalishivshi pislya sebe spadkoyemcya Pislya smerti Vitovta voyuvav zi svoyim bratom Svidrigajlom za Podillya ta Luck 1430 1432 Rozpochav vijnu proti Velikogo knyazivstva Ruskogo 1432 1435 Buv korolem do 1434 roku Zgidno z Yanom Dlugoshem Vladislav II Yagajlo pomer vid zastudi yaku pidhopiv sluhayuchi spiv solov ya Spadshina Yagajla Sered podij nadzvichajnoyi vazhlivosti epohi jogo pravlinnya vidilyayut hreshennya Litvi j Gryunvaldsku bitvu 1410 yaka poklala kraj ekspansiyi nimeckih licariv Ditej vid shlyubu z Yadvigoyu u nogo ne bulo Pislya yiyi smerti vin zmicniv zv yazok z P yastami shlyahom shlyubu z onukoyu Kazimira III Velikogo i donkoyu grafa Celskogo Annoyu Za chasiv Yagajla usi todishni ruski ukrayinski zemli nareshti buli ob yednani pid vladoyu odnogo monarha Odnak v toj samij chas polska dribna shlyahta zdobula bilshi prava vlasnosti a Bilorus ta Ukrayinu bulo vklyucheno v polsku politichnu ta kulturnu sferu vplivu TitulVelika pechatka Yagajla z gerbami Polshi orel Litvi pogonya Kalisha tur Kuyaviyi gibrid Rusi lev Dobzhina golova i Sandomira 1379 nim Wir Jagel obirster Herczoge der Littouwin unde Kenstutte Herczoge zcu Tracken Mi Yagajlo verhovnij gercog Litvi i Kejstut gercog Trokiv 1380 nim Wir Jagel obirster kung der Littouwen Mi Yagajlo verhovnij korol Litvi 1382 nim Wir Jagal von gotis gnaden grosir konig czu lyttauwen und wir Skirgal Hertzog zcu Tracken Mi Yagajlo Bozhoyu milistyu velikij korol Litvi i mi Skirgajlo gercog Trokiv 1383 lat Nos Jagalo divina deliberacione magnus Rex vel dux litwanorum Russieque dominus et heres Mi Yagajlo bozhestvennim popustom velikij korol i knyaz Litovskij a takozh gospodar i didich Rusi 1387 st ukr Vladislav bozhe milosti korol polskii litovskii ruski inyh zeml gospodar Z velikoyi pechatki lat S igillum Wladislaus Dei Gra tia Rex Polonie n ec no n t er raru m Cracovie Sa n domi ri e Syradie La n ci ci e Cuyavie Litwanie p ri nceps sup re m us Pomoranie Russieq ue d omi n u s et h e r e s e tc Pechatka Vladislava Bozhoyu milistyu korolya Polshi a takozh zemel Krakova Sandomira Seradzya Lenchici Kuyaviyi verhovnij knyaz Litvi gospodar i didich Pomeraniyi Rusi ta inshih Shlyubi ta nashadkiVladislav Yagajlo buv odruzhenij chotiri razi sho ye odnim z najbilshih takih pokaznikiv sered polskih koroliv Vid troh druzhin u nogo bulo p yatero ditej dvoye z yakih pomerli u malomu vici 1 a druzhina z 18 lyutogo 1386 roku polska koroleva Yadviga Anzhujska 1377 17 lipnya 1399 dochka ugorskogo ta polskogo korolya volodarya Rusi Lyudovika Velikogo Vid neyi Yagajlo mav odnu dochku 22 chervnya 1399 13 lipnya 1399 pomerla nemovlyam a cherez kilka dniv pislya neyi pomerla i Yadviga Vdruge Yagajlo odruzhivsya 29 sichnya 1402 roku z Annoyu Celskoyu kinec 1380 abo pochatok 1381 20 abo 21 bereznya 1416 yaka bula dochkoyu grafa ta dochki ostannogo polskogo korolya z dinastiyi P yastiv Kazimira III Velikogo Odruzhennya na vnuchci Kazimira malo na meti ukripiti stanovishe Yagajla na polskomu prestoli 8 kvitnya 1408 8 grudnya 1431 kilka rokiv zalishalas yedinim spadkoyemcem polskogo prestolu Pomerla v molodomu vici tak i ne vijshovshi zamizh Tretoyu druzhinoyu Yagajla pislya smerti Anni stala polska shlyahtyanka Yelizaveta Granovska bl 1372 12 travnya 1420 dochka i spadkoyemicya sandomirskogo voyevodi Ottona Pilickogo ta Yadvigi z Melshtina shlyub z yakoyu buv ukladenij 2 travnya 1417 roku Yelizaveti na toj chas bulo vzhe 45 rokiv i cherez mensh nizh tri roki vona pomerla vid tuberkulozu ne zalishivshi dlya Yagajla nashadkiv Najbilsh vdalim buv chetvertij i ostannij shlyub Yagajla z rusko litovskoyu knyazivnoyu Sofiyeyu Golshanskoyu bl 1405 21 listopada 1461 yakij bulo ukladeno 7 lyutogo 1422 roku Sofiya pohodila zi znatnogo litovskogo pravoslavnogo rodu Golshanskih ta bula dochkoyu kiyivskogo knyazya Andriya Ivanovicha Golshanskogo j Oleksandri Dmitrivni z biloruskogo knyazhogo rodu Druckih yaki pohodili vid Ryurikovichiv Same Sofiya narodila korolyu dovgoochikuvanih siniv ta spadkoyemciv polskogo i litovsko ruskogo prestoliv Vladislav III Varnenchik 31 zhovtnya 1424 10 listopada 1444 korol polskij yak Vladislav III 1434 1444 ta ugorskij yak Laslo I 1440 1444 Zaginuv v bitvi z turkami pid Varnoyu Kazimir 16 travnya 1426 2 bereznya 1427 pomer malim Kazimir IV Yagellonchik 30 listopada 1427 7 chervnya 1492 velikij knyaz litovskij 1440 1492 ta korol polskij 1447 1492 Litovska i Polska derzhavi pid vladoyu YagajlaCikavi faktiVladislav II Yagajlo ye polskim korolem yakij praviv najdovshe 48 rokiv ta 4 misyaci hocha za trivalistyu zhittya sered koroliv vin drugij Vhodiv u chislo 24 licariv Ordena Drakona razom z Sigizmundom I Vitovtom Vladislavom II Yagellonchikom Ernstom Zaliznim gercog Avstriyi Genrihom V korol Angliyi Vladom II Drakulom j inshimi yevropejskimi monarhami Vladislav II Yagajlo mav bagato rodichiv zokrema 11 brativ i dev yat sester ne vmiv ani chitati ani pisati buv neukom Prote popri vidsutnist osviti cikavivsya mistectvom i naukoyu 2 serpnya 1419 roku mala misce nezvichajna podiya v karetu Vladislava II vluchila bliskavka vbivshi dvoh pridvornih i chotiroh konej a takozh simoh konej licariv z kortezhu Udar takozh vraziv samogo korolya vnaslidok chogo sam Yagajlo chastkovo vtrativ sluh Tilo monarha pohovane v korolivskij usipalnici v zamku Vavel u Krakovi serce zh jogo zgidno z zapovitom bulo vijnyate z grudej i pohovane okremo v Gorodku de vin provodiv bagato chasu v ostanni roki zhittya Vshanuvannya pam yatiUkrayina Pam yatnik sercyu korolya Yagajla vstanovleno u misti Gorodok bilya Kostelu Vozdvizhennya Chesnogo Hresta Korol Vladislav II Yagajlo duzhe lyubiv ce misto i tomu zapoviv pohovati jogo serce u Gorodku Vulicya Yagellonska u misti Kiyiv Pam yatnij znak sercyu korolya Vladislava YagajlaPolsha Nazvu Yagajlo otrimav v 1947 roci najmenshij z dev yati polskih transatlantichnih lajneriv yedine cogo vidu sudno pid znakom GAL u yake bulo pobudovane na gamburzkij verfi Blohm amp Voss Takozh ce bulo yedine okeanske pasazhirske sudno yake popalo pobichno pid polskij prapor u ramkah nimeckih reparacij pislya Drugoyi svitovoyi vijni Sluzhiv korabel nedovgo bo vzhe v 1949 roci popav pid prapor todishnogo Radyanskogo Soyuzu yak Petro Velikij Svoyeyu chergoyu nazvu Vladislav Yagajlo otrimav odin iz suhovantazhiv shecinskogo tipu B 445 Div takozhKrevska uniya 1385 Gryunvaldska bitva 1410 Gorodelska uniya 1413 Sangushki litovsko ukrayinskij knyazhij rid gerbu Pogonya Olgerdovichi Yagelloni Omazhialna korona Pryjdzi i vizhdz film 1992 PrimitkiU Galickij Rusi do 1399 roku vvazhavsya yak Korol Konsort Deutsche Nationalbibliothek Record 119009927 Gemeinsame Normdatei 2012 2016 d Track Q27302d Track Q36578 V Novodvorskij Yagajlo Enciklopedicheskij slovar SPb Brokgauz Efron 1904 T XLI S 484 485 d Track Q24467663d Track Q602358d Track Q19908137d Track Q656d Track Q23892994d Track Q16615710 V Novodvorskij Yadviga Enciklopedicheskij slovar SPb Brokgauz Efron 1904 T XLI S 490 491 d Track Q656d Track Q602358d Track Q19908137d Track Q16615710d Track Q20727690d Track Q23892994 Lundy D R The Peerage d Track Q67129259d Track Q21401824 YaGAJLO BIOGRAFIYa http www people su ua 130177 12 travnya 2021 u Wayback Machine Grushevskij M Istoriya Ukrayini Rusi T V S 509 Vojtovich L Korolivstvo Rusi fakti i mifi 19 zhovtnya 2017 u Wayback Machine Drogobickij krayeznavchij zbirnik Zbirnik naukovih prac 2003 Vip VII S 63 Grushevskij M Istoriya Ukrayini Rusi T IV S 123 Codex diplomaticus Lithuaniae 1845 54 dokument I Codex diplomaticus Lithuaniae 1845 55 dokument II Codex diplomaticus Lithuaniae 1845 56 dokument III Codex diplomaticus Lithuaniae 1845 69 dokument IX Peshak 1974 74 dokument 40 1 12 lyutogo 2009 u Wayback Machine pol Wojny polsko krzyzackie Witold Mikolajczak ISBN 978 83 60383 14 8 Wydawnictwo Replika 2009 str 76 pol Ciekawostki 12 lyutogo 2009 u Wayback Machine pol Arhiv originalu za 25 sichnya 2021 Procitovano 9 kvitnya 2020 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya BibliografiyaDzherela Raczynski E Codex diplomaticus Lithuaniae Vratislaviae Sumptibus Sigismundi Schletter 1845 Peshak M M Gramoti XIV st Kiyiv Naukova dumka 1974 Monografiyi Grushevskij M Istoriya Ukrayini Rusi K Naukova dumka 1994 1995 T V VI Prochaska A Krol Wladyslaw Jagiello T 1 433 s T 2 414 s Slovniki Yagajlo Ukrayina v mizhnarodnih vidnosinah Enciklopedichnij slovnik dovidnik Vipusk 6 Biografichna chastina N Ya Vidp red M M Varvarcev K In t istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini 2016 s 351 353 Gajdaj L Istoriya Ukrayini v osobah terminah nazvah i ponyattyah Luck Vezha 2000 Dovidnik z istoriyi Ukrayini Za red I Pidkovi ta R Shusta 10 kvitnya 2009 u Wayback Machine K Geneza 1993 Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Malij slovnik istoriyi Ukrayini vidpov red V A Smolij K Libid 1997 464 s ISBN 5 325 00781 5 Mihajlovskij V Yagajlo 13 bereznya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2013 T 10 T Ya S 721 722 ISBN 978 966 00 1359 9 Yagajlo 24 listopada 2016 u Wayback Machine Yuridichna enciklopediya u 6 t red kol Yu S Shemshuchenko vidp red ta in K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 2004 T 6 T Ya 768 s ISBN 966 7492 06 0 Yagajlo Vladislav Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1967 T 8 kn XVI Literi Ush Ya S 2117 1000 ekz PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Vladislav II Yagajlo Wladyslaw Jagiello II ks Giedyminowicz ID 7 753 32 18 veresnya 2016 u Wayback Machine Grzeda M Ladislaus II Jagiello 1386 1434 Encyclopedia 2022 2 514 529 https doi org 10 3390 encyclopedia2010034