Кита́йська пое́зія — одна з найдавніших національних поетичних традицій у світі. Традиційна поезія Китаю, відома протягом трьох тисячоліть, розділена на жанри: «ши» (кит. 诗), «ци» (кит. 词) і «цюй» (кит. 曲), а також «фу» (кит. 赋). З початку XX століття існує також розвинена поезія, заснована на західній традиції.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkppTDFGMVlYUnlZV2x1WDI5dVgwaGxZWFpsYm14NVgwMXZkVzUwWVdsdUxtcHdaeTh5TURCd2VDMVJkV0YwY21GcGJsOXZibDlJWldGMlpXNXNlVjlOYjNWdWRHRnBiaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
автор десятий китайський імператор династії Сун Гао — Сунг (1107—1187, царював 1127—1162)
Давня поезія (XI ст. до н. е. — II ст. н. е.)
Говорячи про час виникнення та ствердження в Китаї поетичної традиції, і старі китайські вчені, і сучасні дослідники в цілому одностайно співвідносять ці процеси з епохою династії Чжоу (XI—III ст. до н. е.). Саме тоді, на рубежі VI—V століть до н. е., побачив світ перший для Китаю літературно-поетичний пам'ятник — антологія «Ши Цзін» (кит. 诗经; «Книга пісень»), поява якої свідчить і про складання відносно чітко оформлених поетологічних концепцій. До збірника ввійшли народні пісні, ритуальні гімни як віддзеркалення світу почуттів і вірувань прадавніх людей. З тогочасним життям знайомлять обрядові, хвалебні пісні та оди «Ши Цзіну». Як заявляють дослідники, ця збірка мала вплив на подальший реалістичний розвиток китайської поезії наступних епох. Пісенно-лірична ритмізована мова, символічні образи і багатозначні поняття прослідковуються у «Книзі Шляху і Чесноти» (кит. 道德经) Лао-цзи (VI ст. до н. е.). До ранніх творів належать і байки, що засновані на народних міфах та легендах у трактаті «Сюньцзи» (кит. 荀子) (ІІІ ст. до н. е.). Першим видатним індивідуальним поетом китайської давнини був Цюй Юань, який зобразив яскраві міфологічні образи у поемах «Скорбота відчуженого», «Питання до неба», «Дев'ять мелодій». Творчість Цюй Юаня є першим прикладом авторської обробки народних (ритуальних) пісень. Цюй Юаня справив вплив на свого сучасника Сун Юя, що позначився на поемах «Покликання душі», «Чарівна діва». Пізніше — в IV—III столітті до н. е. — позначилася ще одна старокитайська літературно-поетична традиція, що належить до культури південного регіону стародавнього Китаю і представлена особливим різновидом поетичних творів, відомим як «Чуські строфи» (кит. 楚辞). Згідно з Ван І (Wang Yi, 3 ст. н. е.), Цюй Юаню можуть належати до 25-ти творів, велика частина яких збереглася в зводі «Чуські Строфи». Антологія «Ши Цзін» і звід «Чуські строфи» є основоположними пам'ятниками не лише давньої, але й усієї в цілому китайської художньої словесності.
Літературні досягнення чжоуської епохи є лише один із проявів підйому духовного життя країни, які спостерігалися в VI—III ст. до н. е.. На зазначені сторіччя припадають утворення китайської писемної культури (створення численних і різноманітних письмових пам'яток), формування провідних філософських шкіл, починаючи з конфуціанської і даоської, становлення анналістичної традиції, розквіт образотворчого мистецтва.
У добу Хань (кит. 汉代) (206 р. до н. е. — 220 р. н. е.) появився і широко розповсюдився прозопоетичний жанр «фу» (кит. 賦). Ранні представники — Цзя І (201—169 рр. до н. е.), який створив поеми з даоським забарвленням «Плач по Цюй Юаню», «Ода про сову»; Мей Шен (?- 141 р. до н. е.) і його «Сім настанов». Найвизначнішим майстром у жанрі «фу» був — Сима Сянжу (кит. 司马相如) (179—118 рр. до н. е.), автор ліричних поем «Палац Чаньмень» і «Красуня». До поетичного спадку ханської доби належать ародні пісні «юефу», в яких зображувалась любов і сімейне щастя. Так, юефу «Павичі летять на південний схід» став зразком епічної поезії в класичній китайській літературі, де зображено трагедію закоханої пари, розлученої батьківською волею. Сміливість і рішучість жінки у своїх діях — характерна риса цього і ряду наступних поетичних творів. Від «Книги пісень» пісні «юефу» відрізняв епічний елемент, сміливість асоціацій, майстерне застосування розгорнутих порівнянь. Жанр «юефу», зокрема п'ятискладовий вірш знайшов відображення й у елегійно-філософських «Дев'ятнадцяти древніх віршах». Також «юефу» мав вплив на творчість поетів наступних поколінь.
Класична поезія
Поезія раннього Середньовіччя (ІІІ — VII ст.)
Із розпадом ханської імперії, появою міжусобиць та зміцнення феодальних відносин, в Китай проникає і розповсюджується буддійське віровчення, яке мало вплив на розвиток літератури. До наших днів дійшло близько трьохсот віршів поетів того часу, перш за все «семи цзяньаньських мужів» і літераторів з дому Цао.
Дім Цао
Сім'я Цао — явище непересічне; Цао Цао (155—220) — полководець і засновник династії, його старший син Цао Пі (187—226) — імператор, молодший Цао Чжи (192—232) — правитель уділу, всі троє обдаровані люди, відомі поети, які віддали літературі багато сил та відчули вплив «юефу» на власну творчість. Став крилатим вислів танського поета Юань Чженя (779—831), що вірші Цао Цао писав в сідлі зі списом наперевіс. Твори Цао Пі мало чим схожі на рядки батька, вони м'якші, спокійніші. Прогулянки та бенкети, роздуми про тлінність життя — теми багатьох його віршів. Цао Пі був майстром пейзажу, тонким ліриком. Його називали «поетом з жіночою душею».
Великі заслуги Цао Пі в галузі літературної критики. Його ім'я прославив трактат «Роздуми про красне письменство», в якому він спробував визначити місце і значення літератури і дав оцінку творчості окремих письменників.
![]() | «Красне письменство, - писав він, - велика справа в управлінні державою, нетлінна, квітуча справа. Людський вік має межі, слава і радість закінчуються з відходом самої людини, вони обмежені в часі, їх не порівняєш з красним письменством, яке безмежне. Ось чому письменники давнини присвятили себе пензлю й туші, а думки їх відображені в їх книгах». | ![]() |
Вірші молодшого брата — Цао Чжи — відрізнялися ліризмом, увагою до людини. Довгі роки поет піддавався гонінням з боку брата і на собі відчував тяготи вимушених мандрів. Цао Пі не міг примиритися з думкою про те, що талант Цао Чжи затьмарював його власний, і за це мстився йому. Одним з найзначніших творів Цао Чжи першого періоду був вірш «Білий скакун», де в образі мандрівного воїна поет зобразив себе, свої мрії про героїчні справах:
![]() | «У Книзі героїв тих імена, хто батьківщині віддав своє серце». | ![]() |
![]() | ![]() | ![]() |
«Сім мужів»
Поети, що входили до групи , в пору смути опинилися в самому вирі подій, перейнялися бідами народу. Створюючи правдиві вірші про тяготи походів, про поневіряння біженців і сиріт, поети відбили характерні особливості епохи; сміливо і вимогливо звучали їхні голоси, які були за об'єднання країни, за припинення міжусобних воєн. Найталановитішим з «семи мужів» був Ван Цань (177—217). До наших днів дійшло більше двадцяти його творів, і серед них — відомі «Сім печалей». Подією в історії китайської поезії було народження п'ятистопного вірша — фу, який прийшов на зміну чотиристопному, що панував раніше. П'ятий ієрогліф наблизив поетичну мову до розмовної мови, народної пісні, з якої він і розвинувся. Ван Цань був творцем жанру малих фу, або ліричних фу, що відрізнялися від ханських фу не тільки обсягом, а й великою увагою до людини. Ханські фу майстерно відтворювали картини природи, помпезно і часто гіперболічно описували імператорські палаци і парки, але в барвистих і яскравих описах рідко відчувалася душа їх автора: вірші були блискучі і холодні. Малі фу виникли тоді, коли в поета з'явилася нагальна потреба висловити свої почуття, своє хвилювання, інакше кажучи, поет уже був не стороннім спостерігачем, літописцем, а співучасником або навіть героєм описуваних ним подій. Зразком ліричних фу може служити вірш «Піднімаюся на вежу» — сумна розповідь про життя самого Ван Цаня у вигнанні, про його марні сподіваннях повернутися додому.
Під час жорстокої епідемії загинули Ван Цань і поети Сюй Гань (171—218), Чень Лін (160—217), Ін Чан (? −217), Лю Чжень (? −217), які також входили до групи «семи».
Одним з найсміливіших поетів був Кун Жун (153—208); мішенню своєю критики він обрав могутнього Цао Цао. «Наклеп і брехня шкодять справедливості», — писав він в одному зі своїх творів. Особливо цікаві вірші, написані поетом у в'язниці, куди заточив його Цао Цао. В них Кун Жун говорить про чесних, прямих людей, про їх благородні вчинки. Це вже зрілі п'ятистопні вірші; китайські літературознавці стверджують, що «золотий вік» п'ятистопних віршів починається з Кун Жуна і Цай Юна (133—192), широко відомого поета свого часу.
«Сім мужів» були тісно пов'язані з будинком Цао, осередком літературного життя того часу.
«Сім мудрих з бамбуковою гаю»
Наступний крок у розвитку п'ятистопних віршів зробили сім друзів літераторів — «Сім мудрих з бамбукового гаю». Вони поклали початок поетичному професіоналізму в Китаї. Назва групи виникла з того, що сім друзів-літераторів, які любили усамітнення і довгі прогулянки бамбукововим гаєм, куди входили Жуань Цзі, Цзі Кан, , , , , . Багато що відрізняло їх від попередників, які якийсь час перебували під заступництвом спадкоємця престолу в Ечені (тому їх також називають «еченськими поетами»), і центром їхнього життя були зали палацу, «мудрі з бамбуковою гаю» любили самотність, тяглися до села з милими серцю гаями, горами і річками. Перші шукали опору при дворі, другі перебували до нього в опозиції.
Але, на відміну від поетів зі школи «Семи мудрих мужів», які ще сміли говорити те, що думали, поети школи «Сім мудрих з бамбуковою гаю» вже були позбавлені такої можливості: будь-яке необережне слово могло закінчитися трагічно для сміливця. Тому вони змушені були приховувати свої думки, писати туманно, скуто і неясно. Так вироблявся новий стиль.
До наших днів дійшли вірші Лю Ліна, Жуан Цзі і Цзі Кана. Останні два були видатними поетами свого часу. Як літератори вони не були схожі один на одного, але спільним для них стало схиляння перед авторитетом даоських мислителів Лао-цзи і Чжуан-цзи з їх викриттям можновладців, з їх закликом злитися з природою, відходом від суєти життя в світ гармонії і краси.
Жуан Цзі (210—263) був сином одного з «семи» поетів, Жуань Юя, і успадкував від батька «дух опору».
Творчість Жуань Цзі відрізняли глибокий ліризм і трагізм світовідчуття. Його дух опору висловлювався в переживанні за мінливість всього сущого, навіть «сонце і місяць з'являються і зникають». Алегорія та історичні паралелі прослідковуються у циклі «Співаю про свої почуття» Жуань Цзі.
Багато в чому іншим шляхом йшов Цзи Кан (223—263). З 53 віршів поета, які дійшли до нас, близько половини чотиристопні. В цьому відношенні Цзи Кан також відрізнявся від Жуан Цзі, блискучого майстра п'ятистопних віршів. Гострота його суджень, менш ніж у Жуань Цзі, приховані за туманними натяками і недомовками. Аристократів, які прийшли до влади разом з домом Сими І, він називав «личинками і п'явками», а себе порівнював із «феніксом» і «священною черепахою», символом довголіття.
Шаленне викриття жадібності можновладців, співчуття до простого селянина коштували йому життя. Помер Цзи Кан спокійно і мужньо, не відмовившись від своїх переконань. Страта його викликала розлогу петицію, яку підписали 3000 осіб, з виразом симпатії і любові до страченому.
В описуваний період великою популярністю користувався Хе Янь (пом. 249), поет і вчений, зять Цао Цао, убитий згодом у чварах з будинком Сима. Хе Янь захоплювався Лао-цзи і «Іцзін» («Книгою Змін»), стояв біля витоків «філософської поезії». Він був першим, хто став приймати складне зілля («порошок п'яти каменів») не стільки для лікування всіляких хвороб, скільки для «прояснення дрімаючого духу».
Поезія Шести династій
Поезію кінця III—VI століття традиційно прийнято називати , або Північних і Південних династій. Протягом усіх трьох століть відбувалося єдиноборство придворної поезії з поезією, чиєю основою і живим джерелом була народна пісенна творчість.
Головним для придворної поезії ставало відлите у витончену форму зображення маленького світу аристократії — «стогонів без причин», «безпредметних розмов» і «відчуттів прояснення духу» після прийняття збуджувального зілля, чого вчив ще Хе Янь. Однак, часто ця «витончена форма» виливалася в порожню гру словами. З іншого боку, продовжувала існувати і розвиватися поезія, перейнята народними мотивами. Представниками прихильників народних пісень були Цао Чжи, Жуань Цзі, Цзо Сі та зрілий поет Тао Юаньмін.
Наприкінці III століття, говориться в «Категоріях віршів» Чжун Жуна з притаманним їх автору постійним прагненням підсумувати імена, творили три Чжана (, і Чжан Цзай), два Лу (Лу Цзі і ), два Паня (Пань Юе і Пань Ні) і один Цзо (Цзо Сі). Відомі були також (232—300) і (217—278), який створив в стилі пісень «юефу» вірші про тяжку долю жінок і про любов.
Найбільшим поетом з названих вище був Цзо Сі (250? −305?). Син бідняка, він все життя тяжко переживав свою бідність, висловлюючи гіркоту в чудових віршах, особливо циклі «Віршів на історичні теми», «Віршів про різне», «Живу на спокої». Цзо Сі писав про давнину, але думав невідступно про сучасність. Спочатку він прагнув до чиновницької кар'єри, до вірної служби, а прийшов до відмови від благ кар'єри, до різкої критики «іменитих людей», для яких все доступно:
![]() | Ті, хто успадковує титули, товпляться на високих постах, справжні таланти животіють внизу. | ![]() |
Лу Цзі (261—303) створив «Оду витонченому слову» у жанрі «фу», де показав прагнення до гармонійного злиття художньої форми з емоційним змістом.
V століття проходить під знаком панування «Поезії таємничих висловів» — модних серед аристократів віршів на теми даоської філософії. Видатним поетом та мислителем був Тао Юаньмін (365—427), творчість якого стала контрастом придворній тематиці. Він у даоській утопії «Джерело персикового квіту» висловив прагнення до свободи, простого і чистого життя. Роздуми про місце людини у світі, сенс буття в притаманні поезії Тао в знакових циклах «Повертаюсь до садів і полів», «За вином», «Читаю книгу гір і морів». Його вірші стверджують ідеал простоти і духовної свободи:
|
Його поезія тала вплив на подальший розвиток китайської літератури.
В цей час впливовим літературним гуртком став Вісімь друзів з Цзінліна (Цзінлін ба ю), яскравим представником якого був Ван Жун.
Поряд з літературною поезією в III—VI столітті розвивався жанр народної пісні. Пісенні твори дійшли до нас завдяки діяльності особливого державної установи — , яка відала збиранням серед народу пісенних текстів і мелодій. Основна частина пісень належить до жанру любовної лірики, що виникла в середовищі городян. Північна поезія на відміну від південної різноманітніша за змістом. У ній чимало військових пісень, за стилем вона більш груба і безпосередня.
Поезія Середніх віків (VIII—XVII ст.)
Поезія епохи Тан
Епоха Тан вважається «золотим віком» китайської поезії. Розквіту поезії сприяла поява в VII столітті першого великого словника літературної мови, що включав 12 158 ієрогліфів. Поезія епохи Тан традиційно ділиться на 4 великих періоди.
«Початок Тан»
«Початок Тан» — від заснування династії Тан (618) до кінця правління п'ятого танського імператора (712). Епоха розпочалась із удосконалення п'яти- і семискладового вірша «нової форми». На початок періоду припадає творчість Ван Цзі (585—644) і «чотирьох талантів» 2-ї пол. VII століття — Ван Бо, Ян Цзюня, Лу Чжао-ліня і Ло Біньвана.
Знаменитий твір Ван Бо «У палаці тенського князя» зберігає ще абстрагованість, барвистість і лад попередньої поезії, але вже наповнений почуттями і пейзажами, що передбачають прийдешню простоту. У Ван Бо — і самовикриття, надалі звичайне для танської поезії («… Не розводжу шовкопрядів, а одягаюся, не обробляю землю, а їх За які ж мої чесноти все це»), і співчуття людям, а не просто милування природою, і оспівування дружби («у землі між морями, коли людина нам близька, Занедбаний чи до неба, — для нас він завжди в сусідах»).
У коротких віршах поет досягає позбавленої вичурностей витонченості, що цим прославилася пізніше Танська поезія. А Лу Чжао-лінь написав вірші «Чан'ань — наслідування стародавнім», в яких блискуча столиця представлена без захоплення на противагу звичній манері «палацових віршів» Чень Цзи-ан (661—702) в цей час створює 38 віршів циклу «Враження від зустрінутого», як приклад повернення до традицій «цзяньаньського» вірша, життєвого змісту і високих ідеалів. Сформував жанр «прикордонних пісень» Ван Чжихуань (688—742). Надзвичайної емоційної та духовної сили сповнені вірші Го Чженя (656—713)
«Розквіт Тан»
Цей період пов'язується з правлінням імператора Сюань-цзуна (712—756), який був покровителем мистецтва. Саме цей період вважається класичним, оскільки ознаменувався появою цілого ряду геніальних поетів — Лі Бо (701—762), Ду Фу (712—770), Ван Вея (701—761), Мен Хао-жань (689—740). В цей час досягли найвищого розквіту всі мистецтва в Китаї і особливо поезія. Відомі імена понад 2200 поетів, які створили близько 49 000 поетичних творів. Склалося широке жанрове та стилістичні різноманітність в поезії, а вірші — ши здобули остаточну завершеність.
Розквіт епохи починається поезією Мен Хао-жаня (689—740), який залишив більше двохсот шістдесяти віршів, здебільшого п'ятистопних. У творчості Мен Хао-Жаня є благородство відчуженості від чиновницької метушні, є сумна радість злиття з природою, є доброта нелицемірного людського почуття.
Перший у ряду великих класиків танської епохи є Ван Вей (699—759) — не тільки чудовий поет, але й талановитий живописець. Він зумів зробити свої вірші об'ємними, наблизивши їх до картини, а картини — до вірша. У його творчості велике місце займає природа. Лі Бо (701—762) належав до числа тих небагатьох геніїв, чия творчість висловила самий таємний дух китайського народу. Збереглося понад 900 його віршів. Життя поета не вписувалася в рамки стандартів його положення. Він пішов з дому, мандрував, розвиваючи ідеал свободи. Однак у величі Лі Бо не було ні тіні зарозумілості.
З поезією Ду Фу (712—770) пов'язана тема співчуття до людини, викриття несправедливості, сорому досконалого життя перед стражденним, мотив самопожертви. В одному їх віршів останніх років Ду Фу мріє про величезний будинок, в якому знайшли б порятунок від негоди всі бідняки Піднебесної. Другом й соратником Ду Фу був інший поет Цень Цань (715—770).
«Середина Тан»
Період тривав від початку заколотів 756 року до середини 40-х років ІХ століття. На рубежі VIII—IX століття в Китаї з'явилася ціла плеяда талановитих поетів. В цей час жили і творили такі відомі поети як Мен Цзяо (751—814), Бо Цзюйі (772—846), Юань Чжень (779—831), Вей Ін'у (738—832?), Ду Му (803—852). У той час склалася важка ситуація в країні, яка ще більше ускладнилася набігами кочівників. Економічні реформи, проведені на початку Тан вже вичерпали себе і вся система вимагала термінової реорганізації. Конфуціанство також знаходилося в занепаді як офіційна ідеологія. Все це відбивалося і в настроях, і в темах поетів пізньої Тан. Поети присвячували свої вірші гострим політичним і соціальним питанням, не забуваючи при цьому і традиційні теми китайської поезії.
Найталановитішим поетом цього періоду був останній з великих танських поетів Бо Цзюйі (772—846). Якщо його знамениті попередники визначили свій розлад з суспільством самим своїм життям, то Бо Цзюйі вступив на шлях державної кар'єри і при кожному незалежному слові ризикував нею. Серед викривальних віршів поета центральне місце займають «Нові народні пісні» і «Цинські наспіви». У цьому напрямку також творив друг Бо Цзюйї — Лю Юйсі (772—842).
«Захід Тан»
Це період від 50-х років ІХ століття до падіння Танської імперії в 907 році під натиском, з одного боку, народних повстань, з іншого — через нескінченні чвари між воєначальниками. Поети часто стають у пряму опозицію до влади, нездатної приборкати конфлікти. Інша частина поетів проявляє свій протест, йдучи зі служби. Найяскравіші представники — Ло Інь., Лі Шан'ін, Хань Во, Лу Ґуймен, Ма Дай.
Сунська поезія
Сунська поезія має великий обсяг. В «Записках про сунські вірші», які належать Лі Е (1692—1752) згадується три тисячі вісімсот дванадцять поетів, мало не вдвічі більше, ніж відомих танських поетів. Більш збереженою виявилась і сунська спадщина. Так, наприклад, до наших днів дійшло дев'ять тисяч двісті віршів Лу Ю (1125—1210). Поезія епохи Сун успадкувала поетичні досягнення епохи Тан, але і знайшла свої власні риси. Не сталося занепаду поетичних жанрів, вони також були належно оцінені. Епоха Сун привнесла свіжі ідеї і образотворчі засоби, нові теми і жанри. У жанровому відношенні звершення були найпомітніші — в поезії утвердився жанр ци, який став виступати поряд із ши провідним жанром китайської поезії. Вірші ци спочатку вимагали пісенного виконання і складалися на певну мелодію. Ци виникли з народних пісень, які співалися співачками. Спочатку ними виконувалися народні пісні на тему кохання, а потім на відомі мелодії народних пісень поети (а часто і самі співачки) стали складати власні вірші. Однак згодом поетичний текст знайшов власну значущість і принадність і в більшості віршів мелодії втрачені, але ци продовжували створюватися відповідно до особливої, властивої виключно цьому жанру ритміко-мелодійної схеми.
Оновлення літератури періоду Сун становило одну з граней боротьби за реформи. Її очолив видатний китайський реформатор, учений, письменник і поет (майстер ци) Ван Аньши (1021—1086). Значних поетів цього напрямку був рано померлий Ван Лін (1032—1059). З громадськими пошуками пов'язана творчість лірика Лю Юна (987—1052), який створив нову, більш велику форму романсу. До нас дійшло близько двохсот його ци — більше, ніж від будь-якого із сучасників поета, — присвячених вину, коханню, природі, описів пам'яток. Лю Юн — чудовий пейзажист і видатний майстер так званих «повільних ци» (маньци) — більш великих і складних віршів, які писалися вже на поєднання кількох мелодій, послідовно змінювали одна одну. Невдаха чиновник, поет волів проводити час у веселих кварталах столиці, в суспільстві співачок і танцівниць, де його вірші набули особливої популярності, і ввійшов у народні легенди як безтурботний веселун і пустопорожнє гуляка. Але саме він створив одне з найкращих творів сунської громадянської лірики — знамениту «Пісню про солевара».
Чудовим поетом-патріотом південносунського періоду був молодший сучасник Синь Ци-цзи (1140—1207). Поет-воїн, він прославився своїми ци, з яких досі збереглося кілька сот. Синь Ци-цзи мало турбувався про музичну сторону жанру, проте, до межі розсунув його тематичні кордони.
Поет любив згадувати про свою бойовою молодість, любив заглиблюватися в історію Китаю, згадуючи самі славні і драматичні її сторінки, імена великих героїв і полководців, шукаючи в них моральної підтримки у важкі для країни часи. Його вірші про природу свіжі, безпосередні та оригінальні, незважаючи на традиційність більшості тем і образів. Прекрасні рядки Синь Ци-цзи про журавлів і чаплю, про квітучу сливі, про тишу літньої ночі:
|
Інший поет Су Дунпо (1037—1101) сприяв відділенню романсу від музики і перетворенню ци в самостійний жанр. Найбільшим майстром ци була поетеса Лі Цінчжао (1084—1151).
Сучасна поезія
Прослідкувавши історію, можна спостерігати, що в епоху пізнього Середньовіччя в Китаї та в Нову добу, в основному, розвивалась література. Новітня китайська поезія, як і новітня китайська література, починає свою історію з антиімперіалістичного і антифеодального «руху 4 травня» (1919), що заклав основи перевороту у всій китайській культурі. Група китайських прогресивних діячів повстала проти панування літератури на так званій «вень-янь» — архаїчній, книжній мові древніх канонів, яка була чужа для народу, викликаючи потребу наближення літературної мови до розмовної, до так званого . Запровадження розмовної мови байхуа, породжувало низку проблем, пов'язаних із принципами творення поезії, її формою.
Новітня поезія (власне новітній етап (现代文学), 1919—1949)
Період характеризується співіснуванням різних стильових начал: реалістичного, романтичного та символічного, утвердженням в період «літературної революції» нових віршів, що мали на меті ліквідувати класичні канони й адаптувати поезію до потреб часу. У другій половині 20-х років появляється на противагу верлібру новий регулярний вірш (кит. 格律诗), започаткований у трактаті «Закони поезії». Регулярний вірш мав такі жанрові ознаки: чіткі правила тонування, римування й ритміки. Поезія «4 травня» збагатилась новими жанрами, зокрема короткими віршами (кит. 小诗). Представники, що писали у цьому жанрі: , та .
Романтизм у поезії «4 травня»
У поезії «4 травня» прослідковується оспівування природи, кохання, краси і почуттів, зокрема у збірках Вень Ідо (1899—1946), (1900—1999), (1880—1932). У творчості китайських романтиків увага зосереджена на внутрішньому світі людини, фольклорі, ідеалізації людини та природи (збірка Вень Ідо «Червона свічка» («кит. 红烛»), Лю Дабая «Піклування» («кит. 丁宁») та «Осінні сльози» («кит. 秋之泪»), Сє Бінсінь «Зорі» («кит. 繁星»), «Весняні води» («кит. 春水»), рання збірка Лю Баньнуна «Пісні Вафу» («кит. 瓦釜集»). Поети-романтики в поезії культивували страждання, поклоніння природі. В цей час виникає об'єднання романтиків у літературну групу «Творчість». На китайську романтичну школу мав вплив європейський романтизм (з посередництва перекладів поезії Байрона, Шеллі, Гейне, Гюго та Міцкевича), як приклад свободи самовираження поетів. Найяскравішою постаттю романтичного крила поч. ХХ століття був Ґо Можо. Його творчість насичена пафосом, енергією. Го Можо привніс у поезію новий зміст, його вірші несли нові почуття, радісні надії, поет оспівував свою батьківщину, її героїв. Разом з тим він сміливо порвав зі старою формою. Його збірка «Богині» («кит. 女神», 1921) стала синтезом традиційного та новаторського, класичного і сучасного, китайського та західноєвропейського. Поет писав, що поява «Богинь» Го Можо створило епоху не тільки в новій поезії, але навіть у всій реалістичній літературі. Поетична творчість Го Можо приваблювала своїм героїчним пафосом, вірою в сили народу, спрямованістю до благородних революційних ідеалів. Го Можо з великою поетичністю і ліризмом прагнув зобразити життя суспільства і людини не тільки таким, яким воно поставало перед очима письменника, а й таким, яким воно повинно бути в суспільстві соціальної свободи і справедливості.
Символізм в поезії «4 травня»
У 20-30-ті роки XX століття деякі китайські митці наслідували французьку символістську школу. Символістською моделлю творчості стало об'єднання «Сучасність» («кит. 现 代 会»). Представниками китайського символізму були: (1901—1983), (1900—1971), (1905—1950), (1990—1976). Індивідуальними особливостями китайських символістів стали остаточний відхід від національної традиції, злиття із символізмом французьким у творчості Лі Цзіньфа, безмежний сум та відчай у віршах Фен Найчао, відсутність змісту, зосередження на звукових та музикальних ефектах у поезії Му Мутяня, поєднання трьох стихій — французького символізму, вітчизняної класики і поглядів на «сучасну людину» у творах Дай Ваншу. Знаковими творами стали: Дай Ваншу «Дощова алея» («кит. 雨巷»), «Чотирнадцять рядків» («кит. 十四行»), «Мелодія мандолини» («Mandoline» «кит. 闻曼陀铃»), «Відрізаний палець» («кит. 断指»), «Fragments», Фен Найчао «Закинутий старий храм» («кит. 消沉的古伽蓝»), «Над білим мостом» («кит. 外白渡桥»), «Поламана свічка» («кит. 残烛»), Лі Цзіньфа «У машині Ліан» (кит. 里昂车中), «Маю почуття» («кит. 有感»).
Реалізм в поезії
У 1937 році почалася війна проти японських загарбників. Ці події знайшли відгук в поетичній творчості. Найкращі поети Китаю прагнули своїми віршами, закличними піснями, натхненним поетичним словом мобілізувати народ на боротьбу за свободу. У роки війни широко поширювалися пропагандистські вірші. Вони носили різні назви: «цзетоуши» («вірші вулиці»), «цянтоу-ши» («вірші зі стін»), «чуаньданьши» («вірші-листівки»). Написані ці вірші були просто і доступно. Одним з перших зачинателів цієї поезії був поет . Проте, часто на шпальтах відбувались суперечки між представниками реалістичної школи та школи символізму.. Традиція того часу приписувала створення віршів і Мао Цзе-дуну. Друком вийшла збірка із 18 віршів, які були видані також російською мовою.
Новітня китайська поезія (сучасний етап 当代文学, 1949—1999 рр.)
Хронологічні межі та періодизація сучасної китайської літератури кит. 当代文学 — 1949—1999 роки. Ці хронологічні межі сучасної китайської літератури за традиційним визначенням (1949—1999) і за концепцією були встановлені представником «нової критики» в китайському літературознавстві (1942—1999). Етапи розвитку китайської літератури та поезії другої половини XX століття були такі:
- I етап (1942—1956): процес переходу ново-демократичної революційної літератури в літературу соціалістичну, тобто є періодом зародження останньої.
- II етап (1957—1976): 1957 року після проведення заходів «проти правого консерватизму», посилилася політична радикалізація в літературі.
- III період (1977—1989): «новий час» (кит. 新时期), або ж прощанням з «культурною революцією» кит. 告别«文革», визнанням недоліків і виправленням помилок (кит. 拔乱反正).
- IV період (1990 — поч. XXI століття). Література 90-х — світ, складений із фрагментів:
- національні традиції,
- відповідь на запити культури масового споживача, яка виникла як наслідок розвитку ринкової економіки;
- нова концепція суспільної ролі інтелігенції на національному підґрунті;
- замкнутість у відчайдушно індивідуальному світі, створення неповторної за настроєм і стилем картин.
Однією із форм вираження стала «туманна поезія» (кит. 朦胧诗) — рецепція західного символізму та імажизму. Визначальними рисами «туманної поезії» стали:
- новаторство в області форми (виражальних засобів);
- духовна «іншість».
Представники: молоді поети, що об‟єднались навколо рукописного журналу «Сьогодення» «кит. 今天» — кит. 北岛, кит. 顾城, кит. 江河, кит. 舒婷, кит. 芒克, кит. 多多, кит. 严厉, кит. 方之 та ін. Ліричний герой «туманної поезії» — виразник не лише особистої бентеги і печалі, але й сильної індивідуальності, який прагне досягнути її високовартості й ваги. Психологічний настрій поезії полягає у невдоволенні життям, сумнівах і жаданнях змін; антропологізмі — визнанні цінності людської особистості, повазі до її душевних якостей та життєвої позиції. Новаторством «туманної поезії» стала («кит. 向内转»), тобто, погляд поетів спрямовується у внутрішній світ людини, вони не прагнуть наслідувати образ об'єктивного світу, а натомість зосередити свою увагу на передачі суб'єктивних почуттів і емоцій; важлива не об'єктивна правда, а суб'єктивна істина. Бей Дао показує образ трагічного героя, зберігаючи індивідуальний стиль — моторошне, жорстоке зображення дійсності. Знакові твори поета «Відповідь» (кит. 回答), «Червоні вітрила» (кит. 红帆船), «Ніч у селі» (кит. 乡村之夜) «Таємний шлях» (кит. 迷途). Основна риса поезія Шу Тін — проникнення в серце, де предметом зображення став її власний душевний світ. У віршах — життєва туга, прагнення ідеалу, закарбовані почуття дружби й любові, а також хвилюючі стосунки між матір‟ю і донькою. Знакові твори поетеси: «До дуба» (кит. 致橡树), «Пік Богинь» (кит. 神女峰). Поет Ґу Чен знаходиться в пошуках казкового світу. У віршах: краса, побачена очима дитини, пошук чистоти, тепла, гармонії й свободи. Це розкрито у творах «Безіменний квіт» (кит. 无名的小花), «Фантазії життя» (кит. 生命幻想曲), «Відчуття» (кит. 感觉), «Змиг ока» (кит. 眨眼), «Навіки прощай, могильний курган» (кит. 永别了,墓地).
Див. також
Примітки
- . Архів оригіналу за 25 Листопада 2013. Процитовано 17 Червня 2012.
- Архів оригіналу за 10 Травня 2012. Процитовано 17 Червня 2012.
- Архів оригіналу за 5 Липня 2015. Процитовано 17 Червня 2012.
- Лисевич И. С., Древняя китайская поэзия и народная песня (юэфу конца 3 в. до н. э. — нач. 3 в. н. э.), М., 1969
- . Архів оригіналу за 12 Жовтня 2011. Процитовано 16 Червня 2012.
- . Архів оригіналу за 4 Жовтня 2013. Процитовано 16 Червня 2012.
- . Архів оригіналу за 30 Грудня 2011. Процитовано 16 Червня 2012.
- Поэзия эпохи Тан[недоступне посилання з липня 2019]
- Поэзия эпохи Сун[недоступне посилання з липня 2019]
- . Архів оригіналу за 15 квітня 2012. Процитовано 17 червня 2012.
- . Архів оригіналу за 23 Січня 2017. Процитовано 17 Червня 2012.
Джерела
- Лисевич И. С., Древняя китайская поэзия и народная песня (юэфу конца 3 в. до н. э. — нач. 3 в. н. э.), М., 1969.
- Н. Т. Федоренко Древнейший памятник поэтической культуры Китая (Шицзин. Книга песен и гимнов. — М., 1987. — С. 3-22) [ 25 Листопада 2013 у Wayback Machine.]
- Кравцова М. Б. Поэзия Древнего Китая: Опыт культурологического анализа. Антология художественных переводов. — СПб.: Центр «Петербургское Востоковедение», 1994. — 544 с. [ 5 Липня 2015 у Wayback Machine.]
- Крижанівський О. П. Історія Стародавнього Сходу Навчальний посібник / К. : Либідь, 2002.- 590 c. [ 10 Травня 2012 у Wayback Machine.]
- Из Антологии Классическая поэзия Индии, Китая, Кореи, Вьетнама, Японии [ 12 Жовтня 2011 у Wayback Machine.]
- Желоховцев А. Н., Лисевич И. С., Рифтин Б. Л., Соколова И. И., Сухоруков В. Т., Черкасский Л. Е., Эйдлин Л. З. Поэзия III—VI вв.: Китайская литература // История всемирной литературы: В 8 томах / АН СССР; Ин-т мировой лит. им. А. М. Горького. — М.: Наука, 1983—1994. [ 12 Жовтня 2011 у Wayback Machine.]
- А. Н. Маркова История мировой культуры. Культура эпохи средневековья [ 4 Жовтня 2013 у Wayback Machine.]
- Культура Древнего Китая [ 30 Грудня 2011 у Wayback Machine.]
- Н. Федоренко. Мао Цзе Дун. Восемнадцать стихотворений. Москва, Издательство иностранной литературы, 1957 год [ 23 Січня 2017 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Kita jska poe ziya odna z najdavnishih nacionalnih poetichnih tradicij u sviti Tradicijna poeziya Kitayu vidoma protyagom troh tisyacholit rozdilena na zhanri shi kit 诗 ci kit 词 i cyuj kit 曲 a takozh fu kit 赋 Z pochatku XX stolittya isnuye takozh rozvinena poeziya zasnovana na zahidnij tradiciyi Chotirivirsh Pro Nebesni gori avtor desyatij kitajskij imperator dinastiyi Sun Gao Sung 1107 1187 caryuvav 1127 1162 Davnya poeziya XI st do n e II st n e Govoryachi pro chas viniknennya ta stverdzhennya v Kitayi poetichnoyi tradiciyi i stari kitajski vcheni i suchasni doslidniki v cilomu odnostajno spivvidnosyat ci procesi z epohoyu dinastiyi Chzhou XI III st do n e Same todi na rubezhi VI V stolit do n e pobachiv svit pershij dlya Kitayu literaturno poetichnij pam yatnik antologiya Shi Czin kit 诗经 Kniga pisen poyava yakoyi svidchit i pro skladannya vidnosno chitko oformlenih poetologichnih koncepcij Do zbirnika vvijshli narodni pisni ritualni gimni yak viddzerkalennya svitu pochuttiv i viruvan pradavnih lyudej Z togochasnim zhittyam znajomlyat obryadovi hvalebni pisni ta odi Shi Czinu Yak zayavlyayut doslidniki cya zbirka mala vpliv na podalshij realistichnij rozvitok kitajskoyi poeziyi nastupnih epoh Pisenno lirichna ritmizovana mova simvolichni obrazi i bagatoznachni ponyattya proslidkovuyutsya u Knizi Shlyahu i Chesnoti kit 道德经 Lao czi VI st do n e Do rannih tvoriv nalezhat i bajki sho zasnovani na narodnih mifah ta legendah u traktati Syunczi kit 荀子 III st do n e Pershim vidatnim individualnim poetom kitajskoyi davnini buv Cyuj Yuan yakij zobraziv yaskravi mifologichni obrazi u poemah Skorbota vidchuzhenogo Pitannya do neba Dev yat melodij Tvorchist Cyuj Yuanya ye pershim prikladom avtorskoyi obrobki narodnih ritualnih pisen Cyuj Yuanya spraviv vpliv na svogo suchasnika Sun Yuya sho poznachivsya na poemah Poklikannya dushi Charivna diva Piznishe v IV III stolitti do n e poznachilasya she odna starokitajska literaturno poetichna tradiciya sho nalezhit do kulturi pivdennogo regionu starodavnogo Kitayu i predstavlena osoblivim riznovidom poetichnih tvoriv vidomim yak Chuski strofi kit 楚辞 Zgidno z Van I Wang Yi 3 st n e Cyuj Yuanyu mozhut nalezhati do 25 ti tvoriv velika chastina yakih zbereglasya v zvodi Chuski Strofi Antologiya Shi Czin i zvid Chuski strofi ye osnovopolozhnimi pam yatnikami ne lishe davnoyi ale j usiyeyi v cilomu kitajskoyi hudozhnoyi slovesnosti Literaturni dosyagnennya chzhouskoyi epohi ye lishe odin iz proyaviv pidjomu duhovnogo zhittya krayini yaki sposterigalisya v VI III st do n e Na zaznacheni storichchya pripadayut utvorennya kitajskoyi pisemnoyi kulturi stvorennya chislennih i riznomanitnih pismovih pam yatok formuvannya providnih filosofskih shkil pochinayuchi z konfucianskoyi i daoskoyi stanovlennya annalistichnoyi tradiciyi rozkvit obrazotvorchogo mistectva U dobu Han kit 汉代 206 r do n e 220 r n e poyavivsya i shiroko rozpovsyudivsya prozopoetichnij zhanr fu kit 賦 Ranni predstavniki Czya I 201 169 rr do n e yakij stvoriv poemi z daoskim zabarvlennyam Plach po Cyuj Yuanyu Oda pro sovu Mej Shen 141 r do n e i jogo Sim nastanov Najviznachnishim majstrom u zhanri fu buv Sima Syanzhu kit 司马相如 179 118 rr do n e avtor lirichnih poem Palac Chanmen i Krasunya Do poetichnogo spadku hanskoyi dobi nalezhat arodni pisni yuefu v yakih zobrazhuvalas lyubov i simejne shastya Tak yuefu Pavichi letyat na pivdennij shid stav zrazkom epichnoyi poeziyi v klasichnij kitajskij literaturi de zobrazheno tragediyu zakohanoyi pari rozluchenoyi batkivskoyu voleyu Smilivist i rishuchist zhinki u svoyih diyah harakterna risa cogo i ryadu nastupnih poetichnih tvoriv Vid Knigi pisen pisni yuefu vidriznyav epichnij element smilivist asociacij majsterne zastosuvannya rozgornutih porivnyan Zhanr yuefu zokrema p yatiskladovij virsh znajshov vidobrazhennya j u elegijno filosofskih Dev yatnadcyati drevnih virshah Takozh yuefu mav vpliv na tvorchist poetiv nastupnih pokolin Klasichna poeziyaPoeziya rannogo Serednovichchya III VII st Iz rozpadom hanskoyi imperiyi poyavoyu mizhusobic ta zmicnennya feodalnih vidnosin v Kitaj pronikaye i rozpovsyudzhuyetsya buddijske virovchennya yake malo vpliv na rozvitok literaturi Do nashih dniv dijshlo blizko trohsot virshiv poetiv togo chasu persh za vse semi czyananskih muzhiv i literatoriv z domu Cao Dim Cao Sim ya Cao yavishe neperesichne Cao Cao 155 220 polkovodec i zasnovnik dinastiyi jogo starshij sin Cao Pi 187 226 imperator molodshij Cao Chzhi 192 232 pravitel udilu vsi troye obdarovani lyudi vidomi poeti yaki viddali literaturi bagato sil ta vidchuli vpliv yuefu na vlasnu tvorchist Stav krilatim visliv tanskogo poeta Yuan Chzhenya 779 831 sho virshi Cao Cao pisav v sidli zi spisom naperevis Tvori Cao Pi malo chim shozhi na ryadki batka voni m yakshi spokijnishi Progulyanki ta benketi rozdumi pro tlinnist zhittya temi bagatoh jogo virshiv Cao Pi buv majstrom pejzazhu tonkim lirikom Jogo nazivali poetom z zhinochoyu dusheyu Veliki zaslugi Cao Pi v galuzi literaturnoyi kritiki Jogo im ya proslaviv traktat Rozdumi pro krasne pismenstvo v yakomu vin sprobuvav viznachiti misce i znachennya literaturi i dav ocinku tvorchosti okremih pismennikiv Krasne pismenstvo pisav vin velika sprava v upravlinni derzhavoyu netlinna kvitucha sprava Lyudskij vik maye mezhi slava i radist zakinchuyutsya z vidhodom samoyi lyudini voni obmezheni v chasi yih ne porivnyayesh z krasnim pismenstvom yake bezmezhne Os chomu pismenniki davnini prisvyatili sebe penzlyu j tushi a dumki yih vidobrazheni v yih knigah Virshi molodshogo brata Cao Chzhi vidriznyalisya lirizmom uvagoyu do lyudini Dovgi roki poet piddavavsya goninnyam z boku brata i na sobi vidchuvav tyagoti vimushenih mandriv Cao Pi ne mig primiritisya z dumkoyu pro te sho talant Cao Chzhi zatmaryuvav jogo vlasnij i za ce mstivsya jomu Odnim z najznachnishih tvoriv Cao Chzhi pershogo periodu buv virsh Bilij skakun de v obrazi mandrivnogo voyina poet zobraziv sebe svoyi mriyi pro geroyichni spravah U Knizi geroyiv tih imena hto batkivshini viddav svoye serce Cao Cao Cao Pi 7 stolittya Yan Liben Cao Chzhi Sim muzhiv Poeti sho vhodili do grupi v poru smuti opinilisya v samomu viri podij perejnyalisya bidami narodu Stvoryuyuchi pravdivi virshi pro tyagoti pohodiv pro poneviryannya bizhenciv i sirit poeti vidbili harakterni osoblivosti epohi smilivo i vimoglivo zvuchali yihni golosi yaki buli za ob yednannya krayini za pripinennya mizhusobnih voyen Najtalanovitishim z semi muzhiv buv Van Can 177 217 Do nashih dniv dijshlo bilshe dvadcyati jogo tvoriv i sered nih vidomi Sim pechalej Podiyeyu v istoriyi kitajskoyi poeziyi bulo narodzhennya p yatistopnogo virsha fu yakij prijshov na zminu chotiristopnomu sho panuvav ranishe P yatij iyeroglif nabliziv poetichnu movu do rozmovnoyi movi narodnoyi pisni z yakoyi vin i rozvinuvsya Van Can buv tvorcem zhanru malih fu abo lirichnih fu sho vidriznyalisya vid hanskih fu ne tilki obsyagom a j velikoyu uvagoyu do lyudini Hanski fu majsterno vidtvoryuvali kartini prirodi pompezno i chasto giperbolichno opisuvali imperatorski palaci i parki ale v barvistih i yaskravih opisah ridko vidchuvalasya dusha yih avtora virshi buli bliskuchi i holodni Mali fu vinikli todi koli v poeta z yavilasya nagalna potreba visloviti svoyi pochuttya svoye hvilyuvannya inakshe kazhuchi poet uzhe buv ne storonnim sposterigachem litopiscem a spivuchasnikom abo navit geroyem opisuvanih nim podij Zrazkom lirichnih fu mozhe sluzhiti virsh Pidnimayusya na vezhu sumna rozpovid pro zhittya samogo Van Canya u vignanni pro jogo marni spodivannyah povernutisya dodomu Pid chas zhorstokoyi epidemiyi zaginuli Van Can i poeti Syuj Gan 171 218 Chen Lin 160 217 In Chan 217 Lyu Chzhen 217 yaki takozh vhodili do grupi semi Odnim z najsmilivishih poetiv buv Kun Zhun 153 208 mishennyu svoyeyu kritiki vin obrav mogutnogo Cao Cao Naklep i brehnya shkodyat spravedlivosti pisav vin v odnomu zi svoyih tvoriv Osoblivo cikavi virshi napisani poetom u v yaznici kudi zatochiv jogo Cao Cao V nih Kun Zhun govorit pro chesnih pryamih lyudej pro yih blagorodni vchinki Ce vzhe zrili p yatistopni virshi kitajski literaturoznavci stverdzhuyut sho zolotij vik p yatistopnih virshiv pochinayetsya z Kun Zhuna i Caj Yuna 133 192 shiroko vidomogo poeta svogo chasu Sim muzhiv buli tisno pov yazani z budinkom Cao oseredkom literaturnogo zhittya togo chasu Sim mudrih z bambukovoyu gayu Nastupnij krok u rozvitku p yatistopnih virshiv zrobili sim druziv literatoriv Sim mudrih z bambukovogo gayu Voni poklali pochatok poetichnomu profesionalizmu v Kitayi Nazva grupi vinikla z togo sho sim druziv literatoriv yaki lyubili usamitnennya i dovgi progulyanki bambukovovim gayem kudi vhodili Zhuan Czi Czi Kan Bagato sho vidriznyalo yih vid poperednikiv yaki yakijs chas perebuvali pid zastupnictvom spadkoyemcya prestolu v Echeni tomu yih takozh nazivayut echenskimi poetami i centrom yihnogo zhittya buli zali palacu mudri z bambukovoyu gayu lyubili samotnist tyaglisya do sela z milimi sercyu gayami gorami i richkami Pershi shukali oporu pri dvori drugi perebuvali do nogo v opoziciyi Ale na vidminu vid poetiv zi shkoli Semi mudrih muzhiv yaki she smili govoriti te sho dumali poeti shkoli Sim mudrih z bambukovoyu gayu vzhe buli pozbavleni takoyi mozhlivosti bud yake neoberezhne slovo moglo zakinchitisya tragichno dlya smilivcya Tomu voni zmusheni buli prihovuvati svoyi dumki pisati tumanno skuto i neyasno Tak viroblyavsya novij stil Do nashih dniv dijshli virshi Lyu Lina Zhuan Czi i Czi Kana Ostanni dva buli vidatnimi poetami svogo chasu Yak literatori voni ne buli shozhi odin na odnogo ale spilnim dlya nih stalo shilyannya pered avtoritetom daoskih misliteliv Lao czi i Chzhuan czi z yih vikrittyam mozhnovladciv z yih zaklikom zlitisya z prirodoyu vidhodom vid suyeti zhittya v svit garmoniyi i krasi Zhuan Czi 210 263 buv sinom odnogo z semi poetiv Zhuan Yuya i uspadkuvav vid batka duh oporu Tvorchist Zhuan Czi vidriznyali glibokij lirizm i tragizm svitovidchuttya Jogo duh oporu vislovlyuvavsya v perezhivanni za minlivist vsogo sushogo navit sonce i misyac z yavlyayutsya i znikayut Alegoriya ta istorichni paraleli proslidkovuyutsya u cikli Spivayu pro svoyi pochuttya Zhuan Czi Bagato v chomu inshim shlyahom jshov Czi Kan 223 263 Z 53 virshiv poeta yaki dijshli do nas blizko polovini chotiristopni V comu vidnoshenni Czi Kan takozh vidriznyavsya vid Zhuan Czi bliskuchogo majstra p yatistopnih virshiv Gostrota jogo sudzhen mensh nizh u Zhuan Czi prihovani za tumannimi natyakami i nedomovkami Aristokrativ yaki prijshli do vladi razom z domom Simi I vin nazivav lichinkami i p yavkami a sebe porivnyuvav iz feniksom i svyashennoyu cherepahoyu simvolom dovgolittya Shalenne vikrittya zhadibnosti mozhnovladciv spivchuttya do prostogo selyanina koshtuvali jomu zhittya Pomer Czi Kan spokijno i muzhno ne vidmovivshis vid svoyih perekonan Strata jogo viklikala rozlogu peticiyu yaku pidpisali 3000 osib z virazom simpatiyi i lyubovi do strachenomu V opisuvanij period velikoyu populyarnistyu koristuvavsya He Yan pom 249 poet i vchenij zyat Cao Cao ubitij zgodom u chvarah z budinkom Sima He Yan zahoplyuvavsya Lao czi i Iczin Knigoyu Zmin stoyav bilya vitokiv filosofskoyi poeziyi Vin buv pershim hto stav prijmati skladne zillya poroshok p yati kameniv ne stilki dlya likuvannya vsilyakih hvorob skilki dlya proyasnennya drimayuchogo duhu Poeziya Shesti dinastij Poeziyu kincya III VI stolittya tradicijno prijnyato nazivati abo Pivnichnih i Pivdennih dinastij Protyagom usih troh stolit vidbuvalosya yedinoborstvo pridvornoyi poeziyi z poeziyeyu chiyeyu osnovoyu i zhivim dzherelom bula narodna pisenna tvorchist Golovnim dlya pridvornoyi poeziyi stavalo vidlite u vitonchenu formu zobrazhennya malenkogo svitu aristokratiyi stogoniv bez prichin bezpredmetnih rozmov i vidchuttiv proyasnennya duhu pislya prijnyattya zbudzhuvalnogo zillya chogo vchiv she He Yan Odnak chasto cya vitonchena forma vilivalasya v porozhnyu gru slovami Z inshogo boku prodovzhuvala isnuvati i rozvivatisya poeziya perejnyata narodnimi motivami Predstavnikami prihilnikiv narodnih pisen buli Cao Chzhi Zhuan Czi Czo Si ta zrilij poet Tao Yuanmin Naprikinci III stolittya govoritsya v Kategoriyah virshiv Chzhun Zhuna z pritamannim yih avtoru postijnim pragnennyam pidsumuvati imena tvorili tri Chzhana i Chzhan Czaj dva Lu Lu Czi i dva Panya Pan Yue i Pan Ni i odin Czo Czo Si Vidomi buli takozh 232 300 i 217 278 yakij stvoriv v stili pisen yuefu virshi pro tyazhku dolyu zhinok i pro lyubov Najbilshim poetom z nazvanih vishe buv Czo Si 250 305 Sin bidnyaka vin vse zhittya tyazhko perezhivav svoyu bidnist vislovlyuyuchi girkotu v chudovih virshah osoblivo cikli Virshiv na istorichni temi Virshiv pro rizne Zhivu na spokoyi Czo Si pisav pro davninu ale dumav nevidstupno pro suchasnist Spochatku vin pragnuv do chinovnickoyi kar yeri do virnoyi sluzhbi a prijshov do vidmovi vid blag kar yeri do rizkoyi kritiki imenitih lyudej dlya yakih vse dostupno Ti hto uspadkovuye tituli tovplyatsya na visokih postah spravzhni talanti zhivotiyut vnizu Lu Czi 261 303 stvoriv Odu vitonchenomu slovu u zhanri fu de pokazav pragnennya do garmonijnogo zlittya hudozhnoyi formi z emocijnim zmistom V stolittya prohodit pid znakom panuvannya Poeziyi tayemnichih visloviv modnih sered aristokrativ virshiv na temi daoskoyi filosofiyi Vidatnim poetom ta mislitelem buv Tao Yuanmin 365 427 tvorchist yakogo stala kontrastom pridvornij tematici Vin u daoskij utopiyi Dzherelo persikovogo kvitu visloviv pragnennya do svobodi prostogo i chistogo zhittya Rozdumi pro misce lyudini u sviti sens buttya v pritamanni poeziyi Tao v znakovih ciklah Povertayus do sadiv i poliv Za vinom Chitayu knigu gir i moriv Jogo virshi stverdzhuyut ideal prostoti i duhovnoyi svobodi Druzhinu ya klichu ditej mi beremo z soboyu I v dobrij do nas den gulyati daleko jdemo Jogo poeziya tala vpliv na podalshij rozvitok kitajskoyi literaturi V cej chas vplivovim literaturnim gurtkom stav Visim druziv z Czinlina Czinlin ba yu yaskravim predstavnikom yakogo buv Van Zhun Poryad z literaturnoyu poeziyeyu v III VI stolitti rozvivavsya zhanr narodnoyi pisni Pisenni tvori dijshli do nas zavdyaki diyalnosti osoblivogo derzhavnoyi ustanovi yaka vidala zbirannyam sered narodu pisennih tekstiv i melodij Osnovna chastina pisen nalezhit do zhanru lyubovnoyi liriki sho vinikla v seredovishi gorodyan Pivnichna poeziya na vidminu vid pivdennoyi riznomanitnisha za zmistom U nij chimalo vijskovih pisen za stilem vona bilsh gruba i bezposerednya Poeziya Serednih vikiv VIII XVII st Poeziya epohi Tan Dokladnishe Kitajska poeziya periodu Tan Epoha Tan vvazhayetsya zolotim vikom kitajskoyi poeziyi Rozkvitu poeziyi spriyala poyava v VII stolitti pershogo velikogo slovnika literaturnoyi movi sho vklyuchav 12 158 iyeroglifiv Poeziya epohi Tan tradicijno dilitsya na 4 velikih periodi Pochatok Tan Pochatok Tan vid zasnuvannya dinastiyi Tan 618 do kincya pravlinnya p yatogo tanskogo imperatora 712 Epoha rozpochalas iz udoskonalennya p yati i semiskladovogo virsha novoyi formi Na pochatok periodu pripadaye tvorchist Van Czi 585 644 i chotiroh talantiv 2 yi pol VII stolittya Van Bo Yan Czyunya Lu Chzhao linya i Lo Binvana Znamenitij tvir Van Bo U palaci tenskogo knyazya zberigaye she abstragovanist barvistist i lad poperednoyi poeziyi ale vzhe napovnenij pochuttyami i pejzazhami sho peredbachayut prijdeshnyu prostotu U Van Bo i samovikrittya nadali zvichajne dlya tanskoyi poeziyi Ne rozvodzhu shovkopryadiv a odyagayusya ne obroblyayu zemlyu a yih Za yaki zh moyi chesnoti vse ce i spivchuttya lyudyam a ne prosto miluvannya prirodoyu i ospivuvannya druzhbi u zemli mizh moryami koli lyudina nam blizka Zanedbanij chi do neba dlya nas vin zavzhdi v susidah U korotkih virshah poet dosyagaye pozbavlenoyi vichurnostej vitonchenosti sho cim proslavilasya piznishe Tanska poeziya A Lu Chzhao lin napisav virshi Chan an nasliduvannya starodavnim v yakih bliskucha stolicya predstavlena bez zahoplennya na protivagu zvichnij maneri palacovih virshiv Chen Czi an 661 702 v cej chas stvoryuye 38 virshiv ciklu Vrazhennya vid zustrinutogo yak priklad povernennya do tradicij czyananskogo virsha zhittyevogo zmistu i visokih idealiv Sformuvav zhanr prikordonnih pisen Van Chzhihuan 688 742 Nadzvichajnoyi emocijnoyi ta duhovnoyi sili spovneni virshi Go Chzhenya 656 713 Rozkvit Tan Cej period pov yazuyetsya z pravlinnyam imperatora Syuan czuna 712 756 yakij buv pokrovitelem mistectva Same cej period vvazhayetsya klasichnim oskilki oznamenuvavsya poyavoyu cilogo ryadu genialnih poetiv Li Bo 701 762 Du Fu 712 770 Van Veya 701 761 Men Hao zhan 689 740 V cej chas dosyagli najvishogo rozkvitu vsi mistectva v Kitayi i osoblivo poeziya Vidomi imena ponad 2200 poetiv yaki stvorili blizko 49 000 poetichnih tvoriv Sklalosya shiroke zhanrove ta stilistichni riznomanitnist v poeziyi a virshi shi zdobuli ostatochnu zavershenist Rozkvit epohi pochinayetsya poeziyeyu Men Hao zhanya 689 740 yakij zalishiv bilshe dvohsot shistdesyati virshiv zdebilshogo p yatistopnih U tvorchosti Men Hao Zhanya ye blagorodstvo vidchuzhenosti vid chinovnickoyi metushni ye sumna radist zlittya z prirodoyu ye dobrota nelicemirnogo lyudskogo pochuttya Pershij u ryadu velikih klasikiv tanskoyi epohi ye Van Vej 699 759 ne tilki chudovij poet ale j talanovitij zhivopisec Vin zumiv zrobiti svoyi virshi ob yemnimi nablizivshi yih do kartini a kartini do virsha U jogo tvorchosti velike misce zajmaye priroda Li Bo 701 762 nalezhav do chisla tih nebagatoh geniyiv chiya tvorchist vislovila samij tayemnij duh kitajskogo narodu Zbereglosya ponad 900 jogo virshiv Zhittya poeta ne vpisuvalasya v ramki standartiv jogo polozhennya Vin pishov z domu mandruvav rozvivayuchi ideal svobodi Odnak u velichi Li Bo ne bulo ni tini zarozumilosti Z poeziyeyu Du Fu 712 770 pov yazana tema spivchuttya do lyudini vikrittya nespravedlivosti soromu doskonalogo zhittya pered strazhdennim motiv samopozhertvi V odnomu yih virshiv ostannih rokiv Du Fu mriye pro velicheznij budinok v yakomu znajshli b poryatunok vid negodi vsi bidnyaki Pidnebesnoyi Drugom j soratnikom Du Fu buv inshij poet Cen Can 715 770 Seredina Tan Period trivav vid pochatku zakolotiv 756 roku do seredini 40 h rokiv IH stolittya Na rubezhi VIII IX stolittya v Kitayi z yavilasya cila pleyada talanovitih poetiv V cej chas zhili i tvorili taki vidomi poeti yak Men Czyao 751 814 Bo Czyuji 772 846 Yuan Chzhen 779 831 Vej In u 738 832 Du Mu 803 852 U toj chas sklalasya vazhka situaciya v krayini yaka she bilshe uskladnilasya nabigami kochivnikiv Ekonomichni reformi provedeni na pochatku Tan vzhe vicherpali sebe i vsya sistema vimagala terminovoyi reorganizaciyi Konfucianstvo takozh znahodilosya v zanepadi yak oficijna ideologiya Vse ce vidbivalosya i v nastroyah i v temah poetiv piznoyi Tan Poeti prisvyachuvali svoyi virshi gostrim politichnim i socialnim pitannyam ne zabuvayuchi pri comu i tradicijni temi kitajskoyi poeziyi Najtalanovitishim poetom cogo periodu buv ostannij z velikih tanskih poetiv Bo Czyuji 772 846 Yaksho jogo znameniti poperedniki viznachili svij rozlad z suspilstvom samim svoyim zhittyam to Bo Czyuji vstupiv na shlyah derzhavnoyi kar yeri i pri kozhnomu nezalezhnomu slovi rizikuvav neyu Sered vikrivalnih virshiv poeta centralne misce zajmayut Novi narodni pisni i Cinski naspivi U comu napryamku takozh tvoriv drug Bo Czyujyi Lyu Yujsi 772 842 Zahid Tan Ce period vid 50 h rokiv IH stolittya do padinnya Tanskoyi imperiyi v 907 roci pid natiskom z odnogo boku narodnih povstan z inshogo cherez neskinchenni chvari mizh voyenachalnikami Poeti chasto stayut u pryamu opoziciyu do vladi nezdatnoyi priborkati konflikti Insha chastina poetiv proyavlyaye svij protest jduchi zi sluzhbi Najyaskravishi predstavniki Lo In Li Shan in Han Vo Lu Gujmen Ma Daj Sunska poeziya Sunska poeziya maye velikij obsyag V Zapiskah pro sunski virshi yaki nalezhat Li E 1692 1752 zgaduyetsya tri tisyachi visimsot dvanadcyat poetiv malo ne vdvichi bilshe nizh vidomih tanskih poetiv Bilsh zberezhenoyu viyavilas i sunska spadshina Tak napriklad do nashih dniv dijshlo dev yat tisyach dvisti virshiv Lu Yu 1125 1210 Poeziya epohi Sun uspadkuvala poetichni dosyagnennya epohi Tan ale i znajshla svoyi vlasni risi Ne stalosya zanepadu poetichnih zhanriv voni takozh buli nalezhno ocineni Epoha Sun privnesla svizhi ideyi i obrazotvorchi zasobi novi temi i zhanri U zhanrovomu vidnoshenni zvershennya buli najpomitnishi v poeziyi utverdivsya zhanr ci yakij stav vistupati poryad iz shi providnim zhanrom kitajskoyi poeziyi Virshi ci spochatku vimagali pisennogo vikonannya i skladalisya na pevnu melodiyu Ci vinikli z narodnih pisen yaki spivalisya spivachkami Spochatku nimi vikonuvalisya narodni pisni na temu kohannya a potim na vidomi melodiyi narodnih pisen poeti a chasto i sami spivachki stali skladati vlasni virshi Odnak zgodom poetichnij tekst znajshov vlasnu znachushist i prinadnist i v bilshosti virshiv melodiyi vtracheni ale ci prodovzhuvali stvoryuvatisya vidpovidno do osoblivoyi vlastivoyi viklyuchno comu zhanru ritmiko melodijnoyi shemi Onovlennya literaturi periodu Sun stanovilo odnu z granej borotbi za reformi Yiyi ocholiv vidatnij kitajskij reformator uchenij pismennik i poet majster ci Van Anshi 1021 1086 Znachnih poetiv cogo napryamku buv rano pomerlij Van Lin 1032 1059 Z gromadskimi poshukami pov yazana tvorchist lirika Lyu Yuna 987 1052 yakij stvoriv novu bilsh veliku formu romansu Do nas dijshlo blizko dvohsot jogo ci bilshe nizh vid bud yakogo iz suchasnikiv poeta prisvyachenih vinu kohannyu prirodi opisiv pam yatok Lyu Yun chudovij pejzazhist i vidatnij majster tak zvanih povilnih ci manci bilsh velikih i skladnih virshiv yaki pisalisya vzhe na poyednannya kilkoh melodij poslidovno zminyuvali odna odnu Nevdaha chinovnik poet voliv provoditi chas u veselih kvartalah stolici v suspilstvi spivachok i tancivnic de jogo virshi nabuli osoblivoyi populyarnosti i vvijshov u narodni legendi yak bezturbotnij veselun i pustoporozhnye gulyaka Ale same vin stvoriv odne z najkrashih tvoriv sunskoyi gromadyanskoyi liriki znamenitu Pisnyu pro solevara Chudovim poetom patriotom pivdennosunskogo periodu buv molodshij suchasnik Sin Ci czi 1140 1207 Poet voyin vin proslavivsya svoyimi ci z yakih dosi zbereglosya kilka sot Sin Ci czi malo turbuvavsya pro muzichnu storonu zhanru prote do mezhi rozsunuv jogo tematichni kordoni Poet lyubiv zgaduvati pro svoyu bojovoyu molodist lyubiv zagliblyuvatisya v istoriyu Kitayu zgaduyuchi sami slavni i dramatichni yiyi storinki imena velikih geroyiv i polkovodciv shukayuchi v nih moralnoyi pidtrimki u vazhki dlya krayini chasi Jogo virshi pro prirodu svizhi bezposeredni ta originalni nezvazhayuchi na tradicijnist bilshosti tem i obraziv Prekrasni ryadki Sin Ci czi pro zhuravliv i chaplyu pro kvituchu slivi pro tishu litnoyi nochi Na kozhnij gilci yaskrave svitlo misyacya Soroki potrivozhenij polit I vitru zithannya I u sviti tishi Cvirkun polunochnik spivaye Vnochi na shlyahu v Huansha Inshij poet Su Dunpo 1037 1101 spriyav viddilennyu romansu vid muziki i peretvorennyu ci v samostijnij zhanr Najbilshim majstrom ci bula poetesa Li Cinchzhao 1084 1151 Suchasna poeziyaProslidkuvavshi istoriyu mozhna sposterigati sho v epohu piznogo Serednovichchya v Kitayi ta v Novu dobu v osnovnomu rozvivalas literatura Novitnya kitajska poeziya yak i novitnya kitajska literatura pochinaye svoyu istoriyu z antiimperialistichnogo i antifeodalnogo ruhu 4 travnya 1919 sho zaklav osnovi perevorotu u vsij kitajskij kulturi Grupa kitajskih progresivnih diyachiv povstala proti panuvannya literaturi na tak zvanij ven yan arhayichnij knizhnij movi drevnih kanoniv yaka bula chuzha dlya narodu viklikayuchi potrebu nablizhennya literaturnoyi movi do rozmovnoyi do tak zvanogo Zaprovadzhennya rozmovnoyi movi bajhua porodzhuvalo nizku problem pov yazanih iz principami tvorennya poeziyi yiyi formoyu Novitnya poeziya vlasne novitnij etap 现代文学 1919 1949 Period harakterizuyetsya spivisnuvannyam riznih stilovih nachal realistichnogo romantichnogo ta simvolichnogo utverdzhennyam v period literaturnoyi revolyuciyi novih virshiv sho mali na meti likviduvati klasichni kanoni j adaptuvati poeziyu do potreb chasu U drugij polovini 20 h rokiv poyavlyayetsya na protivagu verlibru novij regulyarnij virsh kit 格律诗 zapochatkovanij u traktati Zakoni poeziyi Regulyarnij virsh mav taki zhanrovi oznaki chitki pravila tonuvannya rimuvannya j ritmiki Poeziya 4 travnya zbagatilas novimi zhanrami zokrema korotkimi virshami kit 小诗 Predstavniki sho pisali u comu zhanri ta Romantizm u poeziyi 4 travnya U poeziyi 4 travnya proslidkovuyetsya ospivuvannya prirodi kohannya krasi i pochuttiv zokrema u zbirkah Ven Ido 1899 1946 1900 1999 1880 1932 U tvorchosti kitajskih romantikiv uvaga zoseredzhena na vnutrishnomu sviti lyudini folklori idealizaciyi lyudini ta prirodi zbirka Ven Ido Chervona svichka kit 红烛 Lyu Dabaya Pikluvannya kit 丁宁 ta Osinni slozi kit 秋之泪 Sye Binsin Zori kit 繁星 Vesnyani vodi kit 春水 rannya zbirka Lyu Bannuna Pisni Vafu kit 瓦釜集 Poeti romantiki v poeziyi kultivuvali strazhdannya pokloninnya prirodi V cej chas vinikaye ob yednannya romantikiv u literaturnu grupu Tvorchist Na kitajsku romantichnu shkolu mav vpliv yevropejskij romantizm z poserednictva perekladiv poeziyi Bajrona Shelli Gejne Gyugo ta Mickevicha yak priklad svobodi samovirazhennya poetiv Najyaskravishoyu postattyu romantichnogo krila poch HH stolittya buv Go Mozho Jogo tvorchist nasichena pafosom energiyeyu Go Mozho privnis u poeziyu novij zmist jogo virshi nesli novi pochuttya radisni nadiyi poet ospivuvav svoyu batkivshinu yiyi geroyiv Razom z tim vin smilivo porvav zi staroyu formoyu Jogo zbirka Bogini kit 女神 1921 stala sintezom tradicijnogo ta novatorskogo klasichnogo i suchasnogo kitajskogo ta zahidnoyevropejskogo Poet pisav sho poyava Bogin Go Mozho stvorilo epohu ne tilki v novij poeziyi ale navit u vsij realistichnij literaturi Poetichna tvorchist Go Mozho privablyuvala svoyim geroyichnim pafosom viroyu v sili narodu spryamovanistyu do blagorodnih revolyucijnih idealiv Go Mozho z velikoyu poetichnistyu i lirizmom pragnuv zobraziti zhittya suspilstva i lyudini ne tilki takim yakim vono postavalo pered ochima pismennika a j takim yakim vono povinno buti v suspilstvi socialnoyi svobodi i spravedlivosti Simvolizm v poeziyi 4 travnya U 20 30 ti roki XX stolittya deyaki kitajski mitci nasliduvali francuzku simvolistsku shkolu Simvolistskoyu modellyu tvorchosti stalo ob yednannya Suchasnist kit 现 代 会 Predstavnikami kitajskogo simvolizmu buli 1901 1983 1900 1971 1905 1950 1990 1976 Individualnimi osoblivostyami kitajskih simvolistiv stali ostatochnij vidhid vid nacionalnoyi tradiciyi zlittya iz simvolizmom francuzkim u tvorchosti Li Czinfa bezmezhnij sum ta vidchaj u virshah Fen Najchao vidsutnist zmistu zoseredzhennya na zvukovih ta muzikalnih efektah u poeziyi Mu Mutyanya poyednannya troh stihij francuzkogo simvolizmu vitchiznyanoyi klasiki i poglyadiv na suchasnu lyudinu u tvorah Daj Vanshu Znakovimi tvorami stali Daj Vanshu Doshova aleya kit 雨巷 Chotirnadcyat ryadkiv kit 十四行 Melodiya mandolini Mandoline kit 闻曼陀铃 Vidrizanij palec kit 断指 Fragments Fen Najchao Zakinutij starij hram kit 消沉的古伽蓝 Nad bilim mostom kit 外白渡桥 Polamana svichka kit 残烛 Li Czinfa U mashini Lian kit 里昂车中 Mayu pochuttya kit 有感 Realizm v poeziyi U 1937 roci pochalasya vijna proti yaponskih zagarbnikiv Ci podiyi znajshli vidguk v poetichnij tvorchosti Najkrashi poeti Kitayu pragnuli svoyimi virshami zaklichnimi pisnyami nathnennim poetichnim slovom mobilizuvati narod na borotbu za svobodu U roki vijni shiroko poshiryuvalisya propagandistski virshi Voni nosili rizni nazvi czetoushi virshi vulici cyantou shi virshi zi stin chuandanshi virshi listivki Napisani ci virshi buli prosto i dostupno Odnim z pershih zachinateliv ciyeyi poeziyi buv poet Prote chasto na shpaltah vidbuvalis superechki mizh predstavnikami realistichnoyi shkoli ta shkoli simvolizmu Tradiciya togo chasu pripisuvala stvorennya virshiv i Mao Cze dunu Drukom vijshla zbirka iz 18 virshiv yaki buli vidani takozh rosijskoyu movoyu Novitnya kitajska poeziya suchasnij etap 当代文学 1949 1999 rr Hronologichni mezhi ta periodizaciya suchasnoyi kitajskoyi literaturi kit 当代文学 1949 1999 roki Ci hronologichni mezhi suchasnoyi kitajskoyi literaturi za tradicijnim viznachennyam 1949 1999 i za koncepciyeyu buli vstanovleni predstavnikom novoyi kritiki v kitajskomu literaturoznavstvi 1942 1999 Etapi rozvitku kitajskoyi literaturi ta poeziyi drugoyi polovini XX stolittya buli taki I etap 1942 1956 proces perehodu novo demokratichnoyi revolyucijnoyi literaturi v literaturu socialistichnu tobto ye periodom zarodzhennya ostannoyi II etap 1957 1976 1957 roku pislya provedennya zahodiv proti pravogo konservatizmu posililasya politichna radikalizaciya v literaturi III period 1977 1989 novij chas kit 新时期 abo zh proshannyam z kulturnoyu revolyuciyeyu kit 告别 文革 viznannyam nedolikiv i vipravlennyam pomilok kit 拔乱反正 IV period 1990 poch XXI stolittya Literatura 90 h svit skladenij iz fragmentiv nacionalni tradiciyi vidpovid na zapiti kulturi masovogo spozhivacha yaka vinikla yak naslidok rozvitku rinkovoyi ekonomiki nova koncepciya suspilnoyi roli inteligenciyi na nacionalnomu pidgrunti zamknutist u vidchajdushno individualnomu sviti stvorennya nepovtornoyi za nastroyem i stilem kartin Odniyeyu iz form virazhennya stala tumanna poeziya kit 朦胧诗 recepciya zahidnogo simvolizmu ta imazhizmu Viznachalnimi risami tumannoyi poeziyi stali novatorstvo v oblasti formi virazhalnih zasobiv duhovna inshist Predstavniki molodi poeti sho ob yednalis navkolo rukopisnogo zhurnalu Sogodennya kit 今天 kit 北岛 kit 顾城 kit 江河 kit 舒婷 kit 芒克 kit 多多 kit 严厉 kit 方之 ta in Lirichnij geroj tumannoyi poeziyi viraznik ne lishe osobistoyi bentegi i pechali ale j silnoyi individualnosti yakij pragne dosyagnuti yiyi visokovartosti j vagi Psihologichnij nastrij poeziyi polyagaye u nevdovolenni zhittyam sumnivah i zhadannyah zmin antropologizmi viznanni cinnosti lyudskoyi osobistosti povazi do yiyi dushevnih yakostej ta zhittyevoyi poziciyi Novatorstvom tumannoyi poeziyi stala kit 向内转 tobto poglyad poetiv spryamovuyetsya u vnutrishnij svit lyudini voni ne pragnut nasliduvati obraz ob yektivnogo svitu a natomist zoserediti svoyu uvagu na peredachi sub yektivnih pochuttiv i emocij vazhliva ne ob yektivna pravda a sub yektivna istina Bej Dao pokazuye obraz tragichnogo geroya zberigayuchi individualnij stil motoroshne zhorstoke zobrazhennya dijsnosti Znakovi tvori poeta Vidpovid kit 回答 Chervoni vitrila kit 红帆船 Nich u seli kit 乡村之夜 Tayemnij shlyah kit 迷途 Osnovna risa poeziya Shu Tin proniknennya v serce de predmetom zobrazhennya stav yiyi vlasnij dushevnij svit U virshah zhittyeva tuga pragnennya idealu zakarbovani pochuttya druzhbi j lyubovi a takozh hvilyuyuchi stosunki mizh matir yu i donkoyu Znakovi tvori poetesi Do duba kit 致橡树 Pik Bogin kit 神女峰 Poet Gu Chen znahoditsya v poshukah kazkovogo svitu U virshah krasa pobachena ochima ditini poshuk chistoti tepla garmoniyi j svobodi Ce rozkrito u tvorah Bezimennij kvit kit 无名的小花 Fantaziyi zhittya kit 生命幻想曲 Vidchuttya kit 感觉 Zmig oka kit 眨眼 Naviki proshaj mogilnij kurgan kit 永别了 墓地 Div takozhKitajska literaturaPrimitki Arhiv originalu za 25 Listopada 2013 Procitovano 17 Chervnya 2012 Arhiv originalu za 10 Travnya 2012 Procitovano 17 Chervnya 2012 Arhiv originalu za 5 Lipnya 2015 Procitovano 17 Chervnya 2012 Lisevich I S Drevnyaya kitajskaya poeziya i narodnaya pesnya yuefu konca 3 v do n e nach 3 v n e M 1969 Arhiv originalu za 12 Zhovtnya 2011 Procitovano 16 Chervnya 2012 Arhiv originalu za 4 Zhovtnya 2013 Procitovano 16 Chervnya 2012 Arhiv originalu za 30 Grudnya 2011 Procitovano 16 Chervnya 2012 Poeziya epohi Tan nedostupne posilannya z lipnya 2019 Poeziya epohi Sun nedostupne posilannya z lipnya 2019 Arhiv originalu za 15 kvitnya 2012 Procitovano 17 chervnya 2012 Arhiv originalu za 23 Sichnya 2017 Procitovano 17 Chervnya 2012 DzherelaPortal Literatura Lisevich I S Drevnyaya kitajskaya poeziya i narodnaya pesnya yuefu konca 3 v do n e nach 3 v n e M 1969 N T Fedorenko Drevnejshij pamyatnik poeticheskoj kultury Kitaya Shiczin Kniga pesen i gimnov M 1987 S 3 22 25 Listopada 2013 u Wayback Machine Kravcova M B Poeziya Drevnego Kitaya Opyt kulturologicheskogo analiza Antologiya hudozhestvennyh perevodov SPb Centr Peterburgskoe Vostokovedenie 1994 544 s 5 Lipnya 2015 u Wayback Machine Krizhanivskij O P Istoriya Starodavnogo Shodu Navchalnij posibnik K Libid 2002 590 c 10 Travnya 2012 u Wayback Machine Iz Antologii Klassicheskaya poeziya Indii Kitaya Korei Vetnama Yaponii 12 Zhovtnya 2011 u Wayback Machine Zhelohovcev A N Lisevich I S Riftin B L Sokolova I I Suhorukov V T Cherkasskij L E Ejdlin L Z Poeziya III VI vv Kitajskaya literatura Istoriya vsemirnoj literatury V 8 tomah AN SSSR In t mirovoj lit im A M Gorkogo M Nauka 1983 1994 12 Zhovtnya 2011 u Wayback Machine A N Markova Istoriya mirovoj kultury Kultura epohi srednevekovya 4 Zhovtnya 2013 u Wayback Machine Kultura Drevnego Kitaya 30 Grudnya 2011 u Wayback Machine N Fedorenko Mao Cze Dun Vosemnadcat stihotvorenij Moskva Izdatelstvo inostrannoj literatury 1957 god 23 Sichnya 2017 u Wayback Machine