Цюй Юань | ||||
---|---|---|---|---|
кит. 屈原 | ||||
![]() Портрет Цюй Юаня Чен Хонгшоу (1598—1652) | ||||
Псевдонім | Цюй Пін кит. 屈平 | |||
Народився | бл. 340 до н.е. Ченду | |||
Помер | 278 до н. е. d, Хунань, КНР ·утоплення | |||
Поховання | d | |||
Країна | Чу | |||
Національність | хань | |||
Діяльність | поет | |||
Мова творів | китайська | |||
Напрямок | Середньовічна лірика | |||
Жанр | ||||
Magnum opus | Лісао | |||
| ||||
|
Цюй Юань (кит. 屈原, піньінь: Qū Yuán; друге ім'я Цюй Пін кит. 屈平; бл. 340—278 до н. е.) — перший відомий ліричний поет в історії Китаю епохи Воюючих Царств. Його образ став одним із символів патріотизму в китайській культурі.
День ритуального самогубства Цюй Юаня (день Дуань-у за східним календарем) відзначається як свято під назвою Свято човнів-драконів (кит. 端午节, піньінь: Duānwǔ jié).
Біографія
Цюй Юань народився і жив у місті Ін (Інчен, або Ченду), столиці царства Чу. Поет був вихідцем із високих аристократичних кіл та родичем правлячому дому і зводив свій рід до міфічного давньокитайського імператора Чжуань-сюй (2513—2435 роки до н. е.). Ототожнюючи власне походження від міфічного героя, Цюй Юань мав в усьому благородні цілі, які підкреслював любов'ю до вишуканих рослин. Він завжди прикрашав свій костюм орхідеями та іншими ароматними квітами. При сині (роки царювання 328—299 до н. е., помер в 296 році до н. е.) Цюй Юань дослужився до посади лівого міністра царя. Ця посада дозволяла впливати на зовнішню і військову політику держави. Сима Цянь у «Ши-цзі» кит. 史記 / 史记, («Історичні записки») пише так:
Цюй Юань — йому ім'я було Пін. Він був родичем і однофамільцем чуського дому, служив у чуського князя Хуаяна наближеним «лівим доповідачем». Володів широким кругозором і начитаністю, пам'ять у нього була потужна. Він ясно розбирався в питаннях, що стосуються державного благоустрою. Був майстерний оратор. У палаці він з князем обговорював державні справи, видавав накази і укази, а за межами палацу мав доручення з прийому гостей і бесідам з приїжджими удільними князями. Князь дорожив ним... — Сима Цянь
Така увага з боку правителя викликала заздрощі в інших міністрів. Одного разу Хуай-ван наказав Цюй Юаню скласти звід державних законів. З цим завданням Цюй Юань швидко справився, але вона ще існувала в чорновому варіанті. Його недруг, вельможа, захотів привласнити цю роботу, але Цюй Юань не віддав йому чернеток. Тоді той став на нього зводити наклеп, стверджуючи, Цюй Юань хвалився, що без нього правитель нічого не вартий. Князь розсердився і віддалив від себе Цюй Юаня, який дуже образився на це.
Без вини засуджений, |
Цюй Юань «Плач по столиці Іну» |
За деякими даними Хуай-ван віддалив Цюй Юаня з інших причин. Найбільше Цюй Юань побоювався посилення царства Цінь і закликав гуртуватись, щоб перешкодити його піднесенню. Однак споконвічним суперником Чу було царство Ці кит. (齐), і за традицією чуської політики його вважали найнебезпечнішим ворогом. Коли Хуай-ван в своїй зовнішній політиці робив акцент на союз із царством Ці і навіть хотів одружитись із цінською принцесою, то підкуплені цінські радники запевняли його, що союз необхідно шукати в правителя Цінь, оскільки Ці набагато небезпечний ворог. Цюй Юань в цих умовах просив царя не поривати з надійними союзниками. Проте з часом перемогла продажна камарилья. Хуай-ван розірвав союз із царством Ці, поріднився з правлячим будинком Цінь і відправив Цюй Юаня в заслання в далеку провінцію . Незабаром Хуай-ван жорстоко поплатився за те, що довіряв улесливим царедворцям. 299 року до н. е. він обманом був захоплений в полон начебто союзниками і через три роки помер в ув'язненні.
У 284 році до н. е. володар Цінь напав на царство Ці, захопив його і включив до складу своєї держави. Царство Чу залишилося сам на сам з наймогутнішим ворогом. 280 року до н. е. цінські війська вторглися в Цяньчжун (Гуйчжоу) — глибокий тил Чу. 279 року до н. е. вороги захопили чуські володіння в Хенань, а ще через рік цінський генерал Бай Ці взяв штурмом і зруйнував Ін, рідне місто Цюй Юаня. Чуська армії, якою керували бездарні воєначальники була розгромлена. Це стало великим ударом для поета. Його останні роки і без того були наповнені сум'яттям, гіркотою і розпачем. На знак протесту проти бездарних і зрадницьких дій уряду, переконаний у несправедливості всього світового порядку і втративши віру у власні можливості впливати на хід подій, Цюй Юань покінчив із собою, кинувшись в річку Міло, на берегах якої відбував заслання. Його останнім твором став вірш «Хуайша». Як аристократ
![]() | Цюй Юань оплакував те, що минає, вже помічене історією | ![]() |
Творча спадщина
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV6THlWRU1DVkJOaVZFTVNVNFJTVkVNQ1ZDT1Y4bFJEQWxRVVVsUkRBbFFqQWxSREFsUWtRbFJERWxPRU11YW5Cbkx6SXdNSEI0TFNWRU1DVkJOaVZFTVNVNFJTVkVNQ1ZDT1Y4bFJEQWxRVVVsUkRBbFFqQWxSREFsUWtRbFJERWxPRU11YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Цюй Юань залишився в історії китайської літератури насамперед як великий поет-патріот. Його вважають засновником напрямку індивідуальної, авторської поезії Китаю. Незвичайна виразність і фантастичні образи його творчості поклали початок «південному» стилю давньої китайської поезії і ввійшли до збірки «Чуські строфи». Перебуваючи в глухій провінції в засланні, Цюй Юань був дуже вражений подіями в країні. Невідомо, чи поет був одружений, чи мав дітей, але його твори цього періоду пронизані самотністю. І, передчуваючи швидкий і сумний кінець своєї батьківщини, Цюй Юань шукав вихід саме в поезії. У роки заслання він створив велику патріотичну поему «Лісао» («Як я потрапив в біду»), яка обезсмертила ім'я її творця. У роки заслання поет створив й інші твори, глибоко шановані китайським народом. Зокрема, це «Тяньвень», «Цзюге» («Дев'ять елегій») та інші.
Його поетичний стиль відрізняється стислою формою, слова його тонкі і ледь вловимі, його настрій душі вирізняється своєї чистотою, його веління, вчинки його бездоганно чесні. Те, що у віршах говорить він, за формою невелике, але за значенням величезне, вище всіх заходів. Взяті ним образи нам близькі, але думка, ідеал далекі. Його прагнення чисті: тому все, що він хвалить в природі, - прекрасне. В дорозі свого життя він був благочестивим.... І якщо взяти його душу, зробивши суперницею сонця і місяця, то немає неможливого в цьому.
— Сима Цянь.
Серед поетичних творів Цюй Юаня філософський вірш «Питання до Неба», де він висміює вчених-схоластів, які сперечалися і домагалися отримати відповіді на питання, на які, на думку поета, може «розгадати тільки небо», яке, за поняттями древніх китайців, вважалося вищим божеством
|
В силу своїх ідеологічних поглядів Цюй Юань в своїх творах виступає не тільки поетом, а й філософом, моралістом. Вірш для нього служив формою проголошення істини. Зміст його основного твору «Скорбота відлученого» це докір, звернений до царя, що його вигнав. Рідко звертаючись безпосередньо до государя, Цюй Юань виводить його як свою невірну кохану, вдається й до інших алегорій. У порівнянні з праведними правителями давнини він встановлює порочність сучасних. Оточуючи себе прекрасним, стверджував брехню ворогів за допомогою протилежних образів. Його противники — ті, хто замість ароматів зберігають «гній», прикрашають себе «полином», «бур'яном». Цюй Юань полемічно протиставляє себе своїм недругам — зграї «сільських псів». Поет порівнює себе з самотнім соколом, бо «не літає в зграї».
Вигнаний зі свого царства, ліричний герой вирушає на пошуки іншого государя, який побажав би здійснити його задуми. У «Скорботі відлученого» вигнанець неодноразово звертається до теми боротьби, але рідко повертається на землю, настільки, же брудну, як і його противники. Поет мандрує по піднебессі — від однієї священної вершини до іншої — на колісниці, запряженій драконами. Його супроводжують казкові птахи — фенікси, боги грому і вітру, він в одну мить облітає весь всесвіт з кінця в кінець, з крайнього сходу до крайнього заходу. Зупиняючись лише в оселях богів або безсмертних, поет зображує себе володарем над світом, над космосом, і боги стають його помічникам. За його наказом , візник сонця, уповільнює біг світила, щоб воно продовжувало висвітлювати шлях; поет прив'язує свого коня до дерева — житла десяти сонець, він обтрушує пил зі світила гілкою іншого священного дерева. Боги, казкові звірі, рослини та птахи служать йому як звичайні істоти:
|
В ряді інших творів Цюй Юаня проходять ті ж теми. Турботи про державу і роздуми над власною поразкою існують в діалозі з провісником, з рибалкою, в циклі з дев'яти пісень. У цьому циклі поряд із сміливими викриттями царя та придворних («Плачу по столиці Ін», «Мені шкода минулих днів», «З каменем в обіймах») цікава «Ода до мандариновому дереву». Вона створена в рідкісному для Цюй Юаня чотиристопному розмірі, яким записані пісні «Ши Цзін». За змістом вірш близький до дидактичної народної пісні, до її алегорій. Збираючись, стати другом цього дерева, поет оспівував в ньому свій ідеал людини (вірніше — государя) чистоту, вірність своїх поглядів. Прославлення тих же ідеалів разом з військовою доблестю і подвигом представлені у пісні «Смерть за батьківщину», віднесеної до циклу гімнів, мабуть, через її культове призначення. Створюючи цю пісню як плач — народне голосіння над загиблим в бою, Цюй Юань призначав її для похоронного обряду, так само як і гімни, які виконувалися під час жертвопринесень. Ці гімни — записані поетом культові пісні. Цикл з одинадцяти таких пісень названий у нього «Дев'ять гімнів» — «дев'ять» тут було узагальнювальним числом і означало «всі гімни». Ці твори являли собою важливе джерело для вивчення міфології Китаю.
Твори цього циклу, як і гімн «Владиці Сонця» напевно призначалися для обрядів. На певні культи і пов'язані з ними містичні гри, при яких виконання йшло нерідко від особи самого божества, вказували в них міфологічні сюжети. Але переосмислення міфів у цю епоху викликало надалі суперечки про їх героїв, які позначилися, наприклад, на розумінні двох з них в гімнах «Владиці річки Сян» і «Дружині владики річки Сян». Коментатори поєднали ці гімни з двома доброчесними дружинами, які, дізнавшись про смерть чоловіка «праведного царя» Шуня, кинулися у воду і перетворилися на богинь річки Сян. Згідно з цією легендою гімни стали трактуватися як плач невтішних вдів, їх заклики до покійного коханого чоловіка. В іншому трактуванні символіка гімнів перегукувалася з більш древнім обрядом «одруження» бога Річки, якому приносили людські жертви — найкрасивіших дівчат, зі страху перед розливами.
… Жриці ходять по домівках, видивляються красивих дівчат і повідомляють, хто з них повинен стати дружиною Повелителя річки. Тоді її сватають, миють їй голову і тіло, наряджають її в новий одяг з розшитого важкого і легкого шовку. Наречена відпочиває і постить. Для посту на березі річки розбивають намет з жовтого і пурпурного шовку. Вона живе в ньому, і останні десять днів її годують м'ясом буйвола, рисом і поять вином. Урочисто нарум'янивши її та набіливши, наречену саджають на шлюбне ложе, вкрите циновками, і спускають на воду. Вона пропливає десятки чи, а потім тоне ….
У гімні ж, записаному Цюй Юанем, шлюб бога Річки був символічним: жриця — виконавиця ролі «подружжя», кидала, в воду лише культові предмети (перстень, поясні підвіски з нефриту). Гімни у Цюй Юаня значно відрізняються від гімнів «Книги пісень». Замість урочистого славослів'я на честь божества і принесеної йому жертви, замість епічних спогадів, в них на перший план виступає любовне визнання (наприклад, в «Душі гори»). Природа ж (річка і човен, квіти і тварини) оспівуються, як фон для інтимних переживань. Такий зміст гімнів говорить про те, що вони могли виконуватися не тільки при священнодійстві в храмі, але і як самостійне театралізоване дійство.
Зміст творів Цюй Юаня показує, що його творчість носить ще синкретичний характер. Однак рима для Цюй Юаня вже правило. Він використовує велику кількість порівнянь, уподібнення, метафори, часто користується прийомами алегорії, будуючи на них навіть цілі твори. Від епопеї «Скорбота відлученого» відбувся і новий жанр великої форми (фу), що послужив для філософських роздумів, для описів і сюжетів придворного характеру.
Вшанування поета
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMell3TDFaTlh6TTROVEpmVTJsdVoyRndiM0psWHkxZlVYVmZXWFZoYmw5cGJsOWhYMlJ5WVdkdmJsOWliMkYwTG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxV1RWOHpPRFV5WDFOcGJtZGhjRzl5WlY4dFgxRjFYMWwxWVc1ZmFXNWZZVjlrY21GbmIyNWZZbTloZEM1cWNHYz0uanBn.jpg)
За традицією найдавніше китайське Свято Дуаньу, що відзначається 5 числа 5 місяця за місячним календарем, пов'язують безпосередньо з загибеллю Цюй Юаня. Дізнавшись про те, що поет впав у воду, до річки збіглися люди. Рибалки попливли на човнах в пошуках тіла поета. Щоб риби не об'їли тіло, стали кидати в річку рис, яйця та інші продукти. Місцевий лікар навіть вилив туди міцне рисове вино, впевнений у тому, що річкові мешканці сп'яніють і не доторкнуться до індуса. На наступний рік в день загибелі Цюй Юаня, коли поминали поета, виконали те ж саме. Так поступово склався звичай щорічно влаштовувати на річці гонки на драконівських човнах, їсти святкове ласощі «цзунцзи» і пити рисове вино.
У свято Дуаньу дорослі зазвичай дарують дітям маленькі мішечки зі строкатої шовкової тканини. Їх набивають ароматними цілющими травами. Мішечки нанизують на п'ятикольорову шовкову нитку, і виходить прикраса, яку носять на шиї або прикріплюють до борту одягу. В народі існує повір'я, що ароматні мішечки виганяють злих духів і оберігають людину від хвороб. На Тайвані, в районі Шилін зведений храм в пам'ять Цюй Юаня, куди в день Свята Дуаньу збираються любителі поезії, щоб вшанувати пам'ять великого поета.
Коли черговий оптиміст у важкі дні, пережиті батьківщиною, яких було немало, починає вмовляти, що все буде добре, що все вирішиться миром і на краще, йому зазвичай кажуть:
![]() | Закрий рот і згадай Цюй Юаня! | ![]() |
Див. також
- Чуські строфи
- Тіруваллувар, тамільський поет.
Примітки
- ЦЮЙ ЮАНЬ[недоступне посилання з липня 2019]
- . Архів оригіналу за 11 березня 2013. Процитовано 12 липня 2012.
- . Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 14 липня 2012.
- Цюй Юань[недоступне посилання]
- ЦЮЙ ЮАНЬ[недоступне посилання з липня 2019]
- . Архів оригіналу за 8 серпня 2020. Процитовано 14 липня 2012.
- ЦЮЙ ЮАНЬ[недоступне посилання з липня 2019]
Джерела
- Сыма Цянь ОТДЕЛЬНОЕ ПОВЕСТВОВАНИЕ О ЦЮЙ ЮАНЕ [ 11 березня 2013 у Wayback Machine.]
- ЦЮЙ ЮАНЬ[недоступне посилання з липня 2019]
Література
Цюй Юань // Зарубіжна література: Матеріали до вивчення літератур зарубіжного Сходу: Хрестоматія / Упор. Л. В. Грицик. — Київ : ВПЦ «Київський університет», 2006. — С. 593.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ukrcenter Primitki Cyuj Yuankit 屈原Portret Cyuj Yuanya Chen Hongshou 1598 1652 Psevdonim Cyuj Pin kit 屈平Narodivsya bl 340 do n e ChenduPomer 278 do n e 278 d Hunan KNR utoplennyaPohovannya dKrayina ChuNacionalnist hanDiyalnist poetMova tvoriv kitajskaNapryamok Serednovichna lirikaZhanrMagnum opus Lisao Cyuj Yuan u Vikishovishi Cyuj Yuan kit 屈原 pinin Qu Yuan druge im ya Cyuj Pin kit 屈平 bl 340 278 do n e pershij vidomij lirichnij poet v istoriyi Kitayu epohi Voyuyuchih Carstv Jogo obraz stav odnim iz simvoliv patriotizmu v kitajskij kulturi Den ritualnogo samogubstva Cyuj Yuanya den Duan u za shidnim kalendarem vidznachayetsya yak svyato pid nazvoyu Svyato chovniv drakoniv kit 端午节 pinin Duanwǔ jie BiografiyaCyuj Yuan narodivsya i zhiv u misti In Inchen abo Chendu stolici carstva Chu Poet buv vihidcem iz visokih aristokratichnih kil ta rodichem pravlyachomu domu i zvodiv svij rid do mifichnogo davnokitajskogo imperatora Chzhuan syuj 2513 2435 roki do n e Ototozhnyuyuchi vlasne pohodzhennya vid mifichnogo geroya Cyuj Yuan mav v usomu blagorodni cili yaki pidkreslyuvav lyubov yu do vishukanih roslin Vin zavzhdi prikrashav svij kostyum orhideyami ta inshimi aromatnimi kvitami Pri sini roki caryuvannya 328 299 do n e pomer v 296 roci do n e Cyuj Yuan dosluzhivsya do posadi livogo ministra carya Cya posada dozvolyala vplivati na zovnishnyu i vijskovu politiku derzhavi Sima Cyan u Shi czi kit 史記 史记 Istorichni zapiski pishe tak Cyuj Yuan jomu im ya bulo Pin Vin buv rodichem i odnofamilcem chuskogo domu sluzhiv u chuskogo knyazya Huayana nablizhenim livim dopovidachem Volodiv shirokim krugozorom i nachitanistyu pam yat u nogo bula potuzhna Vin yasno rozbiravsya v pitannyah sho stosuyutsya derzhavnogo blagoustroyu Buv majsternij orator U palaci vin z knyazem obgovoryuvav derzhavni spravi vidavav nakazi i ukazi a za mezhami palacu mav doruchennya z prijomu gostej i besidam z priyizhdzhimi udilnimi knyazyami Knyaz dorozhiv nim Sima Cyan Taka uvaga z boku pravitelya viklikala zazdroshi v inshih ministriv Odnogo razu Huaj van nakazav Cyuj Yuanyu sklasti zvid derzhavnih zakoniv Z cim zavdannyam Cyuj Yuan shvidko spravivsya ale vona she isnuvala v chornovomu varianti Jogo nedrug velmozha zahotiv privlasniti cyu robotu ale Cyuj Yuan ne viddav jomu chernetok Todi toj stav na nogo zvoditi naklep stverdzhuyuchi Cyuj Yuan hvalivsya sho bez nogo pravitel nichogo ne vartij Knyaz rozserdivsya i viddaliv vid sebe Cyuj Yuanya yakij duzhe obrazivsya na ce Bez vini zasudzhenij Ya blukayu u vignanni I ni vden i ni vnochi Ne zabuti meni pro ce Cyuj Yuan Plach po stolici Inu Za deyakimi danimi Huaj van viddaliv Cyuj Yuanya z inshih prichin Najbilshe Cyuj Yuan poboyuvavsya posilennya carstva Cin i zaklikav gurtuvatis shob pereshkoditi jogo pidnesennyu Odnak spokonvichnim supernikom Chu bulo carstvo Ci kit 齐 i za tradiciyeyu chuskoyi politiki jogo vvazhali najnebezpechnishim vorogom Koli Huaj van v svoyij zovnishnij politici robiv akcent na soyuz iz carstvom Ci i navit hotiv odruzhitis iz cinskoyu princesoyu to pidkupleni cinski radniki zapevnyali jogo sho soyuz neobhidno shukati v pravitelya Cin oskilki Ci nabagato nebezpechnij vorog Cyuj Yuan v cih umovah prosiv carya ne porivati z nadijnimi soyuznikami Prote z chasom peremogla prodazhna kamarilya Huaj van rozirvav soyuz iz carstvom Ci poridnivsya z pravlyachim budinkom Cin i vidpraviv Cyuj Yuanya v zaslannya v daleku provinciyu Nezabarom Huaj van zhorstoko poplativsya za te sho doviryav uleslivim caredvorcyam 299 roku do n e vin obmanom buv zahoplenij v polon nachebto soyuznikami i cherez tri roki pomer v uv yaznenni U 284 roci do n e volodar Cin napav na carstvo Ci zahopiv jogo i vklyuchiv do skladu svoyeyi derzhavi Carstvo Chu zalishilosya sam na sam z najmogutnishim vorogom 280 roku do n e cinski vijska vtorglisya v Cyanchzhun Gujchzhou glibokij til Chu 279 roku do n e vorogi zahopili chuski volodinnya v Henan a she cherez rik cinskij general Baj Ci vzyav shturmom i zrujnuvav In ridne misto Cyuj Yuanya Chuska armiyi yakoyu keruvali bezdarni voyenachalniki bula rozgromlena Ce stalo velikim udarom dlya poeta Jogo ostanni roki i bez togo buli napovneni sum yattyam girkotoyu i rozpachem Na znak protestu proti bezdarnih i zradnickih dij uryadu perekonanij u nespravedlivosti vsogo svitovogo poryadku i vtrativshi viru u vlasni mozhlivosti vplivati na hid podij Cyuj Yuan pokinchiv iz soboyu kinuvshis v richku Milo na beregah yakoyi vidbuvav zaslannya Jogo ostannim tvorom stav virsh Huajsha Yak aristokrat Cyuj Yuan oplakuvav te sho minaye vzhe pomichene istoriyeyuTvorcha spadshinaCyuj Yuan Cyuj Yuan zalishivsya v istoriyi kitajskoyi literaturi nasampered yak velikij poet patriot Jogo vvazhayut zasnovnikom napryamku individualnoyi avtorskoyi poeziyi Kitayu Nezvichajna viraznist i fantastichni obrazi jogo tvorchosti poklali pochatok pivdennomu stilyu davnoyi kitajskoyi poeziyi i vvijshli do zbirki Chuski strofi Perebuvayuchi v gluhij provinciyi v zaslanni Cyuj Yuan buv duzhe vrazhenij podiyami v krayini Nevidomo chi poet buv odruzhenij chi mav ditej ale jogo tvori cogo periodu pronizani samotnistyu I peredchuvayuchi shvidkij i sumnij kinec svoyeyi batkivshini Cyuj Yuan shukav vihid same v poeziyi U roki zaslannya vin stvoriv veliku patriotichnu poemu Lisao Yak ya potrapiv v bidu yaka obezsmertila im ya yiyi tvorcya U roki zaslannya poet stvoriv j inshi tvori gliboko shanovani kitajskim narodom Zokrema ce Tyanven Czyuge Dev yat elegij ta inshi Jogo poetichnij stil vidriznyayetsya stisloyu formoyu slova jogo tonki i led vlovimi jogo nastrij dushi viriznyayetsya svoyeyi chistotoyu jogo velinnya vchinki jogo bezdoganno chesni Te sho u virshah govorit vin za formoyu nevelike ale za znachennyam velichezne vishe vsih zahodiv Vzyati nim obrazi nam blizki ale dumka ideal daleki Jogo pragnennya chisti tomu vse sho vin hvalit v prirodi prekrasne V dorozi svogo zhittya vin buv blagochestivim I yaksho vzyati jogo dushu zrobivshi superniceyu soncya i misyacya to nemaye nemozhlivogo v comu Sima Cyan Sered poetichnih tvoriv Cyuj Yuanya filosofskij virsh Pitannya do Neba de vin vismiyuye vchenih sholastiv yaki sperechalisya i domagalisya otrimati vidpovidi na pitannya na yaki na dumku poeta mozhe rozgadati tilki nebo yake za ponyattyami drevnih kitajciv vvazhalosya vishim bozhestvom U temryavi bez dna i bez krayiv Iz chogo zarodilos svitlo Yak dva nachala in i yan Zlilis v odnu rechovinu Dev yatisharovij neboshil Koli na chastki rozberut Vse stvoreno chiyeyus praceyu Kim rozpochato vichnu pracyu cyu V silu svoyih ideologichnih poglyadiv Cyuj Yuan v svoyih tvorah vistupaye ne tilki poetom a j filosofom moralistom Virsh dlya nogo sluzhiv formoyu progoloshennya istini Zmist jogo osnovnogo tvoru Skorbota vidluchenogo ce dokir zvernenij do carya sho jogo vignav Ridko zvertayuchis bezposeredno do gosudarya Cyuj Yuan vivodit jogo yak svoyu nevirnu kohanu vdayetsya j do inshih alegorij U porivnyanni z pravednimi pravitelyami davnini vin vstanovlyuye porochnist suchasnih Otochuyuchi sebe prekrasnim stverdzhuvav brehnyu vorogiv za dopomogoyu protilezhnih obraziv Jogo protivniki ti hto zamist aromativ zberigayut gnij prikrashayut sebe polinom bur yanom Cyuj Yuan polemichno protistavlyaye sebe svoyim nedrugam zgrayi silskih psiv Poet porivnyuye sebe z samotnim sokolom bo ne litaye v zgrayi Vignanij zi svogo carstva lirichnij geroj virushaye na poshuki inshogo gosudarya yakij pobazhav bi zdijsniti jogo zadumi U Skorboti vidluchenogo vignanec neodnorazovo zvertayetsya do temi borotbi ale ridko povertayetsya na zemlyu nastilki zhe brudnu yak i jogo protivniki Poet mandruye po pidnebessi vid odniyeyi svyashennoyi vershini do inshoyi na kolisnici zapryazhenij drakonami Jogo suprovodzhuyut kazkovi ptahi feniksi bogi gromu i vitru vin v odnu mit oblitaye ves vsesvit z kincya v kinec z krajnogo shodu do krajnogo zahodu Zupinyayuchis lishe v oselyah bogiv abo bezsmertnih poet zobrazhuye sebe volodarem nad svitom nad kosmosom i bogi stayut jogo pomichnikam Za jogo nakazom viznik soncya upovilnyuye big svitila shob vono prodovzhuvalo visvitlyuvati shlyah poet priv yazuye svogo konya do dereva zhitla desyati sonec vin obtrushuye pil zi svitila gilkoyu inshogo svyashennogo dereva Bogi kazkovi zviri roslini ta ptahi sluzhat jomu yak zvichajni istoti Do Sadiv bogiv ya do vechora primchav v kolisnici Vid dereva Lazuri na zori pustivshis v dorogu Ale Sonce stalo do Zahodu hilitisya Koli u Vorit svyashennih ya zibravs vidpochiti Zupiniti Svitilo ya zveliv jogo Vizniku I za goru Zanepadu ne pospishayuchi jti Svoyu dorogu bez krayu bez kordonu Ya povinen zverhu donizu vsyu v poshukah projti V ryadi inshih tvoriv Cyuj Yuanya prohodyat ti zh temi Turboti pro derzhavu i rozdumi nad vlasnoyu porazkoyu isnuyut v dialozi z provisnikom z ribalkoyu v cikli z dev yati pisen U comu cikli poryad iz smilivimi vikrittyami carya ta pridvornih Plachu po stolici In Meni shkoda minulih dniv Z kamenem v obijmah cikava Oda do mandarinovomu derevu Vona stvorena v ridkisnomu dlya Cyuj Yuanya chotiristopnomu rozmiri yakim zapisani pisni Shi Czin Za zmistom virsh blizkij do didaktichnoyi narodnoyi pisni do yiyi alegorij Zbirayuchis stati drugom cogo dereva poet ospivuvav v nomu svij ideal lyudini virnishe gosudarya chistotu virnist svoyih poglyadiv Proslavlennya tih zhe idealiv razom z vijskovoyu doblestyu i podvigom predstavleni u pisni Smert za batkivshinu vidnesenoyi do ciklu gimniv mabut cherez yiyi kultove priznachennya Stvoryuyuchi cyu pisnyu yak plach narodne golosinnya nad zagiblim v boyu Cyuj Yuan priznachav yiyi dlya pohoronnogo obryadu tak samo yak i gimni yaki vikonuvalisya pid chas zhertvoprinesen Ci gimni zapisani poetom kultovi pisni Cikl z odinadcyati takih pisen nazvanij u nogo Dev yat gimniv dev yat tut bulo uzagalnyuvalnim chislom i oznachalo vsi gimni Ci tvori yavlyali soboyu vazhlive dzherelo dlya vivchennya mifologiyi Kitayu Tvori cogo ciklu yak i gimn Vladici Soncya napevno priznachalisya dlya obryadiv Na pevni kulti i pov yazani z nimi mistichni gri pri yakih vikonannya jshlo neridko vid osobi samogo bozhestva vkazuvali v nih mifologichni syuzheti Ale pereosmislennya mifiv u cyu epohu viklikalo nadali superechki pro yih geroyiv yaki poznachilisya napriklad na rozuminni dvoh z nih v gimnah Vladici richki Syan i Druzhini vladiki richki Syan Komentatori poyednali ci gimni z dvoma dobrochesnimi druzhinami yaki diznavshis pro smert cholovika pravednogo carya Shunya kinulisya u vodu i peretvorilisya na bogin richki Syan Zgidno z ciyeyu legendoyu gimni stali traktuvatisya yak plach nevtishnih vdiv yih zakliki do pokijnogo kohanogo cholovika V inshomu traktuvanni simvolika gimniv peregukuvalasya z bilsh drevnim obryadom odruzhennya boga Richki yakomu prinosili lyudski zhertvi najkrasivishih divchat zi strahu pered rozlivami Zhrici hodyat po domivkah vidivlyayutsya krasivih divchat i povidomlyayut hto z nih povinen stati druzhinoyu Povelitelya richki Todi yiyi svatayut miyut yij golovu i tilo naryadzhayut yiyi v novij odyag z rozshitogo vazhkogo i legkogo shovku Narechena vidpochivaye i postit Dlya postu na berezi richki rozbivayut namet z zhovtogo i purpurnogo shovku Vona zhive v nomu i ostanni desyat dniv yiyi goduyut m yasom bujvola risom i poyat vinom Urochisto narum yanivshi yiyi ta nabilivshi narechenu sadzhayut na shlyubne lozhe vkrite cinovkami i spuskayut na vodu Vona proplivaye desyatki chi a potim tone U gimni zh zapisanomu Cyuj Yuanem shlyub boga Richki buv simvolichnim zhricya vikonavicya roli podruzhzhya kidala v vodu lishe kultovi predmeti persten poyasni pidviski z nefritu Gimni u Cyuj Yuanya znachno vidriznyayutsya vid gimniv Knigi pisen Zamist urochistogo slavosliv ya na chest bozhestva i prinesenoyi jomu zhertvi zamist epichnih spogadiv v nih na pershij plan vistupaye lyubovne viznannya napriklad v Dushi gori Priroda zh richka i choven kviti i tvarini ospivuyutsya yak fon dlya intimnih perezhivan Takij zmist gimniv govorit pro te sho voni mogli vikonuvatisya ne tilki pri svyashennodijstvi v hrami ale i yak samostijne teatralizovane dijstvo Zmist tvoriv Cyuj Yuanya pokazuye sho jogo tvorchist nosit she sinkretichnij harakter Odnak rima dlya Cyuj Yuanya vzhe pravilo Vin vikoristovuye veliku kilkist porivnyan upodibnennya metafori chasto koristuyetsya prijomami alegoriyi buduyuchi na nih navit cili tvori Vid epopeyi Skorbota vidluchenogo vidbuvsya i novij zhanr velikoyi formi fu sho posluzhiv dlya filosofskih rozdumiv dlya opisiv i syuzhetiv pridvornogo harakteru Vshanuvannya poetaNezgasayuchu populyarnist Cyuj Yuanya mozhna pobachiti v zobrazhenni jogo v chovni drakona na odnij z centralnih vulic Singapuru Eskiz dlya festivalyu chovniv drakoniv Za tradiciyeyu najdavnishe kitajske Svyato Duanu sho vidznachayetsya 5 chisla 5 misyacya za misyachnim kalendarem pov yazuyut bezposeredno z zagibellyu Cyuj Yuanya Diznavshis pro te sho poet vpav u vodu do richki zbiglisya lyudi Ribalki poplivli na chovnah v poshukah tila poeta Shob ribi ne ob yili tilo stali kidati v richku ris yajcya ta inshi produkti Miscevij likar navit viliv tudi micne risove vino vpevnenij u tomu sho richkovi meshkanci sp yaniyut i ne dotorknutsya do indusa Na nastupnij rik v den zagibeli Cyuj Yuanya koli pominali poeta vikonali te zh same Tak postupovo sklavsya zvichaj shorichno vlashtovuvati na richci gonki na drakonivskih chovnah yisti svyatkove lasoshi czunczi i piti risove vino Lasoshi czunczi U svyato Duanu dorosli zazvichaj daruyut dityam malenki mishechki zi strokatoyi shovkovoyi tkanini Yih nabivayut aromatnimi cilyushimi travami Mishechki nanizuyut na p yatikolorovu shovkovu nitku i vihodit prikrasa yaku nosyat na shiyi abo prikriplyuyut do bortu odyagu V narodi isnuye povir ya sho aromatni mishechki viganyayut zlih duhiv i oberigayut lyudinu vid hvorob Na Tajvani v rajoni Shilin zvedenij hram v pam yat Cyuj Yuanya kudi v den Svyata Duanu zbirayutsya lyubiteli poeziyi shob vshanuvati pam yat velikogo poeta Koli chergovij optimist u vazhki dni perezhiti batkivshinoyu yakih bulo nemalo pochinaye vmovlyati sho vse bude dobre sho vse virishitsya mirom i na krashe jomu zazvichaj kazhut Zakrij rot i zgadaj Cyuj Yuanya Div takozhChuski strofi Tiruvalluvar tamilskij poet PrimitkiCYuJ YuAN nedostupne posilannya z lipnya 2019 Arhiv originalu za 11 bereznya 2013 Procitovano 12 lipnya 2012 Arhiv originalu za 4 bereznya 2016 Procitovano 14 lipnya 2012 Cyuj Yuan nedostupne posilannya CYuJ YuAN nedostupne posilannya z lipnya 2019 Arhiv originalu za 8 serpnya 2020 Procitovano 14 lipnya 2012 CYuJ YuAN nedostupne posilannya z lipnya 2019 DzherelaSyma Cyan OTDELNOE POVESTVOVANIE O CYuJ YuANE 11 bereznya 2013 u Wayback Machine CYuJ YuAN nedostupne posilannya z lipnya 2019 LiteraturaCyuj Yuan Zarubizhna literatura Materiali do vivchennya literatur zarubizhnogo Shodu Hrestomatiya Upor L V Gricik Kiyiv VPC Kiyivskij universitet 2006 S 593