Мен Хао-жа́нь | ||||
---|---|---|---|---|
кит. 孟浩然 | ||||
![]() Портрет Мен Хао-жа́ня (Середньовічна мініатюра) | ||||
Народився | 689 Сян'ян (Хубей) | |||
Помер | 740 Сян’ян, Династія Тан | |||
Країна | Династія Тан[1] | |||
Національність | хань | |||
Діяльність | поет | |||
Мова творів | китайська | |||
Напрямок | Середньовічна лірика | |||
Жанр | ши | |||
Magnum opus | d | |||
| ||||
| ||||
Мен Хао-жа́нь (кит. 孟浩然, нар. 689 рік, Сян'ян, нині провінція Хубей — пом. 740) — великий китайський поет династії Тан, справжнє ім'я якого невідоме (дехто вважає, що справжнє ім'я — Хо). Майже все життя провів у селі, мандрував по країні, був відлюдником. Мен Хао-жань продовжив і розвинув традиції пейзажної лірики Тао Юаньміна і Се Лін-Юня. Його творчість знайшла місце у антології поезії «Триста віршів династії Тан», яка була видана в період династії Цін (і згодом часто перевидавалась), що мала п'яте за кількістю віршів, поступаючись лише Ду Фу, Лі Бо, Ван Вею і Лу Чжао-ліню. Найкращі його вірші про природу, про дружбу, про радощі життя відлюдника («Весняний ранок», «В селі у друга», «Ночую на річці Ізяньде», «Пишу на стіні келії вчителя І», «Прощаюся з Ван Веєм») відрізняються класичної ясністю і простотою. Мен Хао-жань — майстер п'ятистопного статутного вірша. Його творчість справила вплив на поезію Кореї, Японії.
Біографічні дані
Мен Хао-жань народився в Сяньян, нині провінція Хубей, на південь від річки Ханган (притока Янцзи). Поет на все життя залишався дуже прив'язаним до цієї області, про цю область були і його пейзажні вірші. Життя було сповнене негараздів, які були викликані невдачами, пов'язаними з державною службою. До сорока років він займався науками, а коли захотів служити, то спочатку отримав відмову, потім був узятий на місце чиновника, але служив дуже недовго і закінчив свої дні в бідності.
|
Характеристика творчості
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTh4THpFeEx5VkVNQ1U1UXlWRU1TVTVOaVZFTUNWQ1JDVkVNU1U1TmlWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNE1pVkVNU1U0UlNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ01GOGxSREFsUWpkZkpVUXdKVUpHSlVRd0pVSkZKVVF3SlVJMUpVUXdKVUkzSlVReEpUazJKVVF4SlRrMEpVUXhKVGhGWHlWRU1DVTVReVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUkY4bFJEQWxRVFVsUkRBbFFqQWxSREFsUWtVdEpVUXdKVUkySlVRd0pVSXdKVVF3SlVKRUpVUXhKVGhHTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Поет в пам'ятні для країни роки Кайюань і залишив більше двохсот шістдесяти віршів, здебільшого п'ятистопних. Найбільшим другом Мен Хао-жаня був Ван Вей. Саме йому поет присвятив вірш «Прощаюся з Ван Веєм», де показує велику роль дружби в житті людини.
|
У зв'язку з дружбою вони поділяли і їх популярність як поети пейзажів. У творчості Мен Хао-жаня є благородство відчуженості від чиновницької метушні, є сумна радість злиття з природою, є доброта нелицемірного людського почуття. Творчість Мен Хао-жаня тематично не виходить за межі вузького маленького світу, у якому він жив (він називав себе луменським відлюдником). Великий сунський поет Су Ши відзначав висоту змісту поезії Мен Хао-Жаня і обмеженість відображеного в ній життя. Але цей вузький маленький світ був невіддільною складовою частиною великого і широкого світу, що лежав перед танською поезією, і вірші Мен Хао-жаня цінні, бо в них укладеної доля самого поета:
|
Вірші чисті й вільні від зайвих слів, схожі на скульптурні зображення, так ясно вимальовуються в них і людина і природа, і все це разом створює картину життя, що оточувала поета і його друзів, до яких він звертається у своїх віршах. Мен Хао-жань був — мирний відлюдник, але разом з тим сміливий першопроходець нових шляхів у поезії: лише рішуче відкинувши живучу спадщину палацових поетів і звернувшись до знову відродженим творінь Тао Юань-міна з його твердженням людської особистості і Се Лін-Юня з його проникненням в природу, він зумів просто і виразно виразити себе в своїх віршах.
![]() | Я люблю вчителя Мена | ![]() |
— писав Лі Бо.
Див. також
Примітки
- China Biographical Database
- . Архів оригіналу за 20 січня 2013. Процитовано 9 червня 2012.
- Л. Эйдлин ТАНСКАЯ ПОЭЗИЯ (Поэзия эпохи Тан. - М., 1987. - С. 5-24 [ 28 грудня 2010 у Wayback Machine.])
- . Архів оригіналу за 22 травня 2007. Процитовано 9 червня 2012.
Джерела
- 孟浩然 [ 22 травня 2007 у Wayback Machine.]
- Классическая поэзия Индии, Китая, Кореи, Вьетнама, Японии [ 20 січня 2013 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ukrcenter Primitki Men Hao zha nkit 孟浩然Portret Men Hao zha nya Serednovichna miniatyura Narodivsya689 0689 Syan yan Hubej Pomer740 0740 Syan yan Dinastiya TanKrayinaDinastiya Tan 1 NacionalnisthanDiyalnistpoetMova tvorivkitajskaNapryamokSerednovichna lirikaZhanrshiMagnum opusd Men Hao zhan u Vikishovishi Men Hao zha n kit 孟浩然 nar 689 rik Syan yan nini provinciya Hubej pom 740 velikij kitajskij poet dinastiyi Tan spravzhnye im ya yakogo nevidome dehto vvazhaye sho spravzhnye im ya Ho Majzhe vse zhittya proviv u seli mandruvav po krayini buv vidlyudnikom Men Hao zhan prodovzhiv i rozvinuv tradiciyi pejzazhnoyi liriki Tao Yuanmina i Se Lin Yunya Jogo tvorchist znajshla misce u antologiyi poeziyi Trista virshiv dinastiyi Tan yaka bula vidana v period dinastiyi Cin i zgodom chasto perevidavalas sho mala p yate za kilkistyu virshiv postupayuchis lishe Du Fu Li Bo Van Veyu i Lu Chzhao linyu Najkrashi jogo virshi pro prirodu pro druzhbu pro radoshi zhittya vidlyudnika Vesnyanij ranok V seli u druga Nochuyu na richci Izyande Pishu na stini keliyi vchitelya I Proshayusya z Van Veyem vidriznyayutsya klasichnoyi yasnistyu i prostotoyu Men Hao zhan majster p yatistopnogo statutnogo virsha Jogo tvorchist spravila vpliv na poeziyu Koreyi Yaponiyi Biografichni daniMen Hao zhan narodivsya v Syanyan nini provinciya Hubej na pivden vid richki Hangan pritoka Yanczi Poet na vse zhittya zalishavsya duzhe priv yazanim do ciyeyi oblasti pro cyu oblast buli i jogo pejzazhni virshi Zhittya bulo spovnene negarazdiv yaki buli viklikani nevdachami pov yazanimi z derzhavnoyu sluzhboyu Do soroka rokiv vin zajmavsya naukami a koli zahotiv sluzhiti to spochatku otrimav vidmovu potim buv uzyatij na misce chinovnika ale sluzhiv duzhe nedovgo i zakinchiv svoyi dni v bidnosti V Pivnichnij zal bilshe paperiv ne noshu Do Pivdennoyi gori znovu ya v halupu prijshov Ya ne rozumnij mnoyu znehtuvav gosudar Hvorij zavzhdi i zabutij druzyami Do vechora roku povertayusya na goru Nanshan Harakteristika tvorchostiMiniatyura z poeziyeyu Men Hao zhanya Poet v pam yatni dlya krayini roki Kajyuan i zalishiv bilshe dvohsot shistdesyati virshiv zdebilshogo p yatistopnih Najbilshim drugom Men Hao zhanya buv Van Vej Same jomu poet prisvyativ virsh Proshayusya z Van Veyem de pokazuye veliku rol druzhbi v zhitti lyudini Yaksho ya pidu shukati zapashni travi Zi mnoyu na zhal ne bude ulyublenogo druga I v cij dorozi hto stane meni dobroyu oporoyu Ciniteli pochuttya zustrichayutsya u sviti tak ridko Proshayusya z Van Veyem U zv yazku z druzhboyu voni podilyali i yih populyarnist yak poeti pejzazhiv U tvorchosti Men Hao zhanya ye blagorodstvo vidchuzhenosti vid chinovnickoyi metushni ye sumna radist zlittya z prirodoyu ye dobrota nelicemirnogo lyudskogo pochuttya Tvorchist Men Hao zhanya tematichno ne vihodit za mezhi vuzkogo malenkogo svitu u yakomu vin zhiv vin nazivav sebe lumenskim vidlyudnikom Velikij sunskij poet Su Shi vidznachav visotu zmistu poeziyi Men Hao Zhanya i obmezhenist vidobrazhenogo v nij zhittya Ale cej vuzkij malenkij svit buv neviddilnoyu skladovoyu chastinoyu velikogo i shirokogo svitu sho lezhav pered tanskoyu poeziyeyu i virshi Men Hao zhanya cinni bo v nih ukladenoyi dolya samogo poeta Listya opalo i gusi proletili na pivden Pivnichnij viter holodnij na osinnij richci U rannij holod na richci moyi pochuttya Virshi chisti j vilni vid zajvih sliv shozhi na skulpturni zobrazhennya tak yasno vimalovuyutsya v nih i lyudina i priroda i vse ce razom stvoryuye kartinu zhittya sho otochuvala poeta i jogo druziv do yakih vin zvertayetsya u svoyih virshah Men Hao zhan buv mirnij vidlyudnik ale razom z tim smilivij pershoprohodec novih shlyahiv u poeziyi lishe rishuche vidkinuvshi zhivuchu spadshinu palacovih poetiv i zvernuvshis do znovu vidrodzhenim tvorin Tao Yuan mina z jogo tverdzhennyam lyudskoyi osobistosti i Se Lin Yunya z jogo proniknennyam v prirodu vin zumiv prosto i virazno viraziti sebe v svoyih virshah Ya lyublyu vchitelya Mena pisav Li Bo Div takozhKitajska poeziya periodu TanPrimitkiChina Biographical Database d Track Q13407958 Arhiv originalu za 20 sichnya 2013 Procitovano 9 chervnya 2012 L Ejdlin TANSKAYa POEZIYa Poeziya epohi Tan M 1987 S 5 24 28 grudnya 2010 u Wayback Machine Arhiv originalu za 22 travnya 2007 Procitovano 9 chervnya 2012 Dzherela孟浩然 22 travnya 2007 u Wayback Machine Klassicheskaya poeziya Indii Kitaya Korei Vetnama Yaponii 20 sichnya 2013 u Wayback Machine