Цао Цао (кит. 曹操, піньїнь: Cáo Cāo; друге ім'я — Мен-де; відомий також як Вей У-ді; 155 — 15 березня 220) — китайський поет, полководець і державний діяч, провінційний володар і передостанній канцлер Східної династії Хань. Одна із центральних фігур епохи Тридержавності в Китаї. Батько Цао Пі та Цао Чжи. Заклав основи династії Вей і був посмертно проголошений її імператором-засновником У-ді (魏武帝).
Цао Цао кит. 曹操 кит. 曹孟德 | |
![]() | |
Народження: | 155[1][…] d, d, d, КНР |
---|---|
Смерть: | 220[4][1][…] Лоян, d |
Причина смерті: | пухлина головного мозку |
Поховання: | d |
Країна: | Східна Хань[d][5] і Династія Вей[5] |
Рід: | d |
Батько: | d[5] |
Шлюб: | d, d[5], d, Du[d], d, d, d, d і d |
Діти: | d[5], Цао Пі[5], Цао Чжі[5], d, d, d, d[5], d, d, d, d, d, d, d, d, d, d, d, d, d, d, d, d, d, d, d, d[5], d, d, d і d |
|
Політичний діяч
Він був один з трьох «військових гегемонів», що змагалися між собою, поділивши Китай на частини. У період трьох держав проголосив себе ваном («царем»), завівши власну гвардію («Загін тигрів» — 25 тис. вершників), за вияв непокори наказав забити киями до смерті вагітну імператрицю, а її батька і двох царевичів — стратити на ринковому майдані столиці (Лояну); після чого заляканому Сять-ді дали нову імператрицю — дочку диктатора. Придушив селянське повстання «Жовтих пов'язок». Цао Цао часто зображають грізним і безжалісним тираном. Водночас, він був талановитим полководцем і ставився до своїх підлеглих офіцерів як до своєї рідні. Полководець був вправним у бойових мистецтвах. Він є автором численних бойових щоденників.
Відчутними були зовнішньополітичні успіхи Цао Цао. Він об'єднав весь Північний Китай, успішно відбив напади «північних варварів» (кочовиків Великого Степу), погромив також західних, цяпіє (предків тангутів). Під час південного походу на У, шлях на який перетинала ріка Янцзи, Цао побудував величезний флот, та зібрав 830-тисячне військо. Сунь Цюань, правитель У, зумів виділити для відсічі лише 60 тис. бійців, але це була битва «слона» з «китом». Південні китайці вважалися непоганими мореплавцями, а північні — лише сухопутними вояками, тому коли флот Цао Цао у 208 році наблизився по Янцзи до «Червоної Скелі» (Чібі, провінція Хубей), воїни У спалили його кораблі брандерами. Залишки «північного війська» в паніці розбіглися.
Звичайно, Цао Цао не змирився з поразкою, але на схилі літ великого завойовника почали турбувати приступи жахливого головного болю. Коли викликали видатного лікаря Хуа То, він зробив висновок, що в голові Цао Цао є болісний нарив і запропонував його оперувати. Але Цао Цао, боячись панічно змови, запідозрив Хау То і наказав його стратити. Невдовзі (у 220) й сам 66-річний Цао Цао помер, відчуваючи ще страшніший біль. Побоюючись народної помсти за смерть славетного лікаря (розриття могили й наруги над трупом), для диктатора збудували 72 могильних кургани, щоб ніхто не дізнався, де він насправді похований. У тому ж 220 році син покійного диктатора Цао Пей завершив ліквідацію ханьської династії — скинув Сянь-ді з престолу й оголосив себе імператором новоствореної імперії Вей (весь північний Китай) із столицею в Лояні.
Поет
Велика частина його власних віршів — наслідування народних юефу, теми яких він варіював вельми вільно. У них описані тяготи походів, горе смутного часу, тлінність людського існування і одночасно прославляється нова династія. У Цао Цао багато чотирискладових віршів: старій формі він дав нове життя. Поезія Цао Цао мужня, її стиль точний і суворий. Йому належало 30 сувоїв літературних творів, яких збереглось 20 і 24 сувої з воєнного мистецтва. Збереглося 22 пісні юефу, дві оди, епістолярна та ділова проза, коментар до воєнного трактату.
Оцінка діяльності
Китайська художня література змальовує його хитрим, підступним і жорстоким (героічна епопея «Роман трьох держав», народні оповіді, традиційна драма). Дискусія в китайській періодиці 1959 мала на меті переглянути цю традиційну оцінку особистості Цао Цао. Як наслідок, Цао Цао є одним з найпопулярніших історичних персонажів у КНР.
Археологія
У 2009 році біля Аньяну (пров. Хенань) було відкрито велике поховання, яке поперше було ідентифіковане як поховання Цао Цао. Відкриття стало причиною суперечки у наукових колах, але тимчасовий висновок стверджує, що поховання належить одному з нащадків Цао. Гробниця була визнана пам'яткою національного значення. Див. [en].
Примітки
- Encyclopædia Britannica
- Encyclopædia Universalis — Encyclopædia Britannica.
- Faceted Application of Subject Terminology
- World History Encyclopedia — 2009.
- China Biographical Database
- Рубель В. А. Історія середньовічного Сходу, Київ «Либідь», 2002 ст.35
- Рубель В. А. Історія середньовічного Сходу, Київ «Либідь», 2002 ст.36
Література
- Соч.: Цао Цао цзи, Пекин, 1959; в рус. пер., в кн.: Антология кит. поэзии, т. 1, М., 1957.
- Лит.: Черкасский Л. Е., Цао Цао — поэт-полководец, в его кн.: Поэзия Цао Чжи, М., 1963, с. 16—20; Лисевич И. С., Древнекит. поэзия и нар. песня, М., 1969; Цао Цао лунь цзи, Пекин, 1960.
- Рубель В. А. Історія середньовічного Сходу, Київ «Либідь», 2002 ст.35-36.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cao Cao kit 曹操 pinyin Cao Cao druge im ya Men de vidomij takozh yak Vej U di 155 15 bereznya 220 kitajskij poet polkovodec i derzhavnij diyach provincijnij volodar i peredostannij kancler Shidnoyi dinastiyi Han Odna iz centralnih figur epohi Triderzhavnosti v Kitayi Batko Cao Pi ta Cao Chzhi Zaklav osnovi dinastiyi Vej i buv posmertno progoloshenij yiyi imperatorom zasnovnikom U di 魏武帝 Cao Cao kit 曹操 kit 曹孟德 Narodzhennya 155 1 d d d KNRSmert 220 4 1 Loyan dPrichina smerti puhlina golovnogo mozkuPohovannya dKrayina Shidna Han d 5 i Dinastiya Vej 5 Rid dBatko d 5 Shlyub d d 5 d Du d d d d d i dDiti d 5 Cao Pi 5 Cao Chzhi 5 d d d d 5 d d d d d d d d d d d d d d d d d d d d 5 d d d i d Mediafajli b u VikishovishiPolitichnij diyachVin buv odin z troh vijskovih gegemoniv sho zmagalisya mizh soboyu podilivshi Kitaj na chastini U period troh derzhav progolosiv sebe vanom carem zavivshi vlasnu gvardiyu Zagin tigriv 25 tis vershnikiv za viyav nepokori nakazav zabiti kiyami do smerti vagitnu imperatricyu a yiyi batka i dvoh carevichiv stratiti na rinkovomu majdani stolici Loyanu pislya chogo zalyakanomu Syat di dali novu imperatricyu dochku diktatora Pridushiv selyanske povstannya Zhovtih pov yazok Cao Cao chasto zobrazhayut griznim i bezzhalisnim tiranom Vodnochas vin buv talanovitim polkovodcem i stavivsya do svoyih pidleglih oficeriv yak do svoyeyi ridni Polkovodec buv vpravnim u bojovih mistectvah Vin ye avtorom chislennih bojovih shodennikiv Vidchutnimi buli zovnishnopolitichni uspihi Cao Cao Vin ob yednav ves Pivnichnij Kitaj uspishno vidbiv napadi pivnichnih varvariv kochovikiv Velikogo Stepu pogromiv takozh zahidnih cyapiye predkiv tangutiv Pid chas pivdennogo pohodu na U shlyah na yakij peretinala rika Yanczi Cao pobuduvav velicheznij flot ta zibrav 830 tisyachne vijsko Sun Cyuan pravitel U zumiv vidiliti dlya vidsichi lishe 60 tis bijciv ale ce bula bitva slona z kitom Pivdenni kitajci vvazhalisya nepoganimi moreplavcyami a pivnichni lishe suhoputnimi voyakami tomu koli flot Cao Cao u 208 roci nablizivsya po Yanczi do Chervonoyi Skeli Chibi provinciya Hubej voyini U spalili jogo korabli branderami Zalishki pivnichnogo vijska v panici rozbiglisya Zvichajno Cao Cao ne zmirivsya z porazkoyu ale na shili lit velikogo zavojovnika pochali turbuvati pristupi zhahlivogo golovnogo bolyu Koli viklikali vidatnogo likarya Hua To vin zrobiv visnovok sho v golovi Cao Cao ye bolisnij nariv i zaproponuvav jogo operuvati Ale Cao Cao boyachis panichno zmovi zapidozriv Hau To i nakazav jogo stratiti Nevdovzi u 220 j sam 66 richnij Cao Cao pomer vidchuvayuchi she strashnishij bil Poboyuyuchis narodnoyi pomsti za smert slavetnogo likarya rozrittya mogili j narugi nad trupom dlya diktatora zbuduvali 72 mogilnih kurgani shob nihto ne diznavsya de vin naspravdi pohovanij U tomu zh 220 roci sin pokijnogo diktatora Cao Pej zavershiv likvidaciyu hanskoyi dinastiyi skinuv Syan di z prestolu j ogolosiv sebe imperatorom novostvorenoyi imperiyi Vej ves pivnichnij Kitaj iz stoliceyu v Loyani PoetVelika chastina jogo vlasnih virshiv nasliduvannya narodnih yuefu temi yakih vin variyuvav velmi vilno U nih opisani tyagoti pohodiv gore smutnogo chasu tlinnist lyudskogo isnuvannya i odnochasno proslavlyayetsya nova dinastiya U Cao Cao bagato chotiriskladovih virshiv starij formi vin dav nove zhittya Poeziya Cao Cao muzhnya yiyi stil tochnij i suvorij Jomu nalezhalo 30 suvoyiv literaturnih tvoriv yakih zbereglos 20 i 24 suvoyi z voyennogo mistectva Zbereglosya 22 pisni yuefu dvi odi epistolyarna ta dilova proza komentar do voyennogo traktatu Ocinka diyalnostiKitajska hudozhnya literatura zmalovuye jogo hitrim pidstupnim i zhorstokim geroichna epopeya Roman troh derzhav narodni opovidi tradicijna drama Diskusiya v kitajskij periodici 1959 mala na meti pereglyanuti cyu tradicijnu ocinku osobistosti Cao Cao Yak naslidok Cao Cao ye odnim z najpopulyarnishih istorichnih personazhiv u KNR ArheologiyaU 2009 roci bilya Anyanu prov Henan bulo vidkrito velike pohovannya yake popershe bulo identifikovane yak pohovannya Cao Cao Vidkrittya stalo prichinoyu superechki u naukovih kolah ale timchasovij visnovok stverdzhuye sho pohovannya nalezhit odnomu z nashadkiv Cao Grobnicya bula viznana pam yatkoyu nacionalnogo znachennya Div en PrimitkiEncyclopaedia Britannica d Track Q5375741 Encyclopaedia Universalis Encyclopaedia Britannica d Track Q2743906d Track Q1340194 Faceted Application of Subject Terminology d Track Q3294867d Track Q846596 World History Encyclopedia 2009 d Track Q54817642 China Biographical Database d Track Q13407958 Rubel V A Istoriya serednovichnogo Shodu Kiyiv Libid 2002 st 35 Rubel V A Istoriya serednovichnogo Shodu Kiyiv Libid 2002 st 36LiteraturaSoch Cao Cao czi Pekin 1959 v rus per v kn Antologiya kit poezii t 1 M 1957 Lit Cherkasskij L E Cao Cao poet polkovodec v ego kn Poeziya Cao Chzhi M 1963 s 16 20 Lisevich I S Drevnekit poeziya i nar pesnya M 1969 Cao Cao lun czi Pekin 1960 Rubel V A Istoriya serednovichnogo Shodu Kiyiv Libid 2002 st 35 36