Горді́ївка — село в Україні, у Тростянецькій селищній громаді Гайсинського району Вінницької області. Розташоване за 8 км від залізничної станції Тростянець-Подільський. Населення становить 1416 осіб.
село Гордіївка | |
---|---|
![]() в'їзд до села | |
Країна | |
Область | Вінницька область |
Район | Гайсинський район |
Громада | Тростянецька селищна громада |
Код КАТОТТГ | UA05040250050071732 |
Облікова картка | Гордіївка |
Основні дані | |
Населення | 1416 |
Площа | 3,02 км² |
Густота населення | 468,87 осіб/км² |
Поштовий індекс | 24313 |
Телефонний код | +380 4343 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 48°31′14″ пн. ш. 29°19′03″ сх. д. / 48.52056° пн. ш. 29.31750° сх. д.Координати: 48°31′14″ пн. ш. 29°19′03″ сх. д. / 48.52056° пн. ш. 29.31750° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря | 162 м |
Водойми | річка Недотека |
Найближча залізнична станція | Тростянець-Подільський |
Відстань до залізничної станції | 8 км |
Місцева влада | |
Адреса ради | 24300, Вінницька обл., Гайсинський р-н, смт Тростянець, вул. Соборна, 77 |
Карта | |
![]() Гордіївка | |
![]() Гордіївка | |
Мапа | |
|
Історія
У давнину на території великого горба, що має форму усіченої сідловини, оточеного на південь річкою Буртою, а на північний схід глибокими яругами (за 40—50 метрів на північний схід від третьої сотні села Гордіївки) стояло велике укрупнене городище «Арарат». Високі земляні вали з дерев'яною огорожею в кілька рядів з баштами для гармат захищали населення городища від наскоків войовничих племен, які густо населяли південь України. Городище «Арарат» дощенту зруйноване в 1334 році військом князя Ольгарда Литовського.
Приблизно наприкінці XIV століття на місці, де зараз у селі розташовані адмінприміщення і школа, з'явились невідомі поселенці й почали будувати оселі понад ставом і річкою Буртою на рівній площині, оточеній з усіх боків природніми укріпленнями: скелястими урвищами, водою, непрохідними очеретами і болотами. Істотно відомо лише те, що предки гордівчан були під владою литовських князів, бо як видно з літописів 1386 року територія колишнього Ольгопільського повіту входила до складу володінь Литовського князівства.
Збереглися два перекази про саме походження назви села «Гордіївка». Кажуть, що перші переселенці, знаючи про існування городища «Арарат», назвали місце свого житла спочатку «Городищем», а потім «Городовим», а ще пізніше — «Гордіївкою». Є легенда і про те, що першим поселився тут якийсь козак Гордій, по прізвищу «Шпак». Поблизу цього поселення проходила стародавня військово-транзитна дорога, яка йшла з Тульчина в бік Одеси. Цією дорогою користувались чумаки, які їздили нею в Одесу по сіль. Одному з чумаків сподобалась ця місцевість, де зараз село Гордіївка. Цього чумака звали Гордій, а прізвище його було «Шпак». Він поселився біля цієї військової дороги. Через деякий час поблизу нього стали селитися й інші люди. І це невелике поселення вони назвали Гордіївкою, а головну вулицю, яка проходила через їхнє село, було названо «Шпаків шлях».
На початку XVІ століття Гордіївка вже нараховувала до 100 господарств і мала величезні масиви незайманої землі, більше 150 гектарів водяної площі й біля 100 гектарів левадів та очеретів. Вся теперішня низовина, що тягнеться від млина аж до Мазурових левадів, а також там, де зараз Гордіївські левади, що тягнуться до села Велика Стратіївка, була під водою й очеретами, глибина ж в окремих місцях тут сягала 8 метрів. Навколо села були великі ліси: «Черемошне», «Миндерів», «Калітич», «Дубки».
В історичних джерелах вказується, що 1629 року татари зруйнували містечко Гордіївку. В середині XVIІ століття село мало біля 300 дворів. Як видно з літописів, між селом Четвертинівкою (тодішня назва села — містечко Батог) і Гордіївкою між військом Богдана Хмельницького і польським військом коронного гетьмана Мартина Калиновського у 1652 році відбулася Батозька битва. Калиновський у цьому побоїщі втратив біля 20000 жовнірів, які поховані у великих курганах, що височаться по дорозі з села Четвертинівки до села Баланівки і до села Соболівки.
В 1780 році земля села перейшла у володіння графа Сабанського, який в цьому ж році збудував фільварок (на місці, де зараз подвір'я колишнього колгоспу «Дружба»).
В центрі села була церква. Перша церква була дерев'яною і побудована в 1775 році. В 1814 році вона згоріла. На цьому ж місті протягом 1820—1832 років на кошти селян збудували нову кам'яну церкву. В 1858 році збудована кам'яна дзвіниця. В 1861 році біля церкви було побудоване приміщення церковно-парафіяльної двохрічної школи, в якій вчителював дяк. Йому платили 3 карбованці на місяць. Навчав він слов'янського письма і молитов.
У травні 1861 року селяни виступили проти селянської реформи. Для придушення цього виступу прибули війська. В 1880 році село на недовгий час стало волосним центром. Станом на 1885 рік у колишньому власницькому селі Бершадської волості Ольгопільського повіту Подільської губернії мешкало 1650 осіб, налічувалось 209 дворових господарств, існували православна церква, постоялий двір, 2 водяних млини. На початку 1900-х років переважна більшість господарств села мала не більше як по 1,5 десятин землі.
Під час революції 1905—1907 років в селі відбувалися заворушення. В 1910 році в селі збудовано шкільне приміщення земської 4-х річної однокласної школи, яка в 1911 році розпочала свою діяльність.
Радянська доба
Після Жовтневої революції 1917 року старосту села і всіх інших царських урядовців скинули, влада перейшла в селі до рук революційного комітету. Управитель панської економії втік. Тоді ж із села Тростянчика приходили деякі люди розграбувати економію. Але громадськість села на чолі з Мазуром К., Петришиним М. М., Сандулом Я. І., Довгань Л. не допустили розграбування бувшої економії, і вона стала громадським майном села. Всі будівлі пана Сабанського і земля були віддані селянам. Для захисту інтересів селян-бідняків був створений комітет незаможних селян. Навесні 1918 року селяни почали ділити панську землю, якої було у нього в межах села до 700 гектарів. Розподіл землі проводився з розрахунку 0,5 гектара на кожного члена сім'ї селянина. З цією метою були обрані землеміри. Приватні корчми, лавочки були закриті, а комнезам організував кооператив, який кооперував селян необхідними сільськогосподарськими знаряддями і товарами. Першим працівником кооперативу був Мазур С.. Партійна організація заснована 1921 року.
В 1929 році на місці бувшої економії був створений колгосп «3-й вирішальний», в який у листопаді об'єдналися спочатку 35 одноосібників. Його головою був двадцятип'ятитисячник — робітник з Донбасу Воробйов. Рішенням зборів колгоспників було проведено і «розкуркулювання». В «куркулів» було забрано майно, яке розподілили між бідняками, а також сільськогосподарський інвентар, який був переданий в колгосп. В колгоспі спочатку було всього 14 коней, декілька плугів та декілька жаток. В 1932 році в колгоспі працювало вже 2 трактори «Фордзони», трактористами яких були Палій Ісак Арсеньович, Кучер Яків Павлович, Мазур Яків Микитович, а з 1934 року Дяченко Федір Харлампійович, Мазур Дмитро Сергійович, Довгань Андрій Гаврилович і Западнюк Федір Пилипович. В 1934 році колгосп «3-й вирішальний» об'єднував більше 300 одноосібних господарств. З вступом в колгосп решти одноосібних господарств в січні 1934 року було утворено другий колгосп, який мав назву «1-го Травня». В 1935—1936 роках побудовано магазин, склад-магазин для зерна, ферми для худоби. Працювала початкова школа. В 1938 році були колективізовані всі 540 господарств села.
Під час німецько-радянської війни з липня 1941 року по березень 1944 року село було окуповане румунськими військами. Колгоспне господарство було зруйноване і занедбане. Пвсля відвоювання села радянськими військами почалася відбудова колгоспу. В 1950 році два колгоспи села об'єднались в одне господарство — колгосп «1 Травня», який володів 2333 гектарами орної землі. У 1959 році три колгоспи: колгосп «1 Травня» — села Гордіївки, колгосп імені Кірова — села Великої Стратіївки та колгосп імені Сталіна села Митківки об'єднаналися в один під назвою «Дружба». Головою колгоспу призначено Ревегу Павла Даниловича. Центральною садибою стало село Гордіївка. Тут незабаром було збудовано два нові чотирирядні корівники. В 1961 році закінчено будівництво нового будинку культури на 250 місць. У 1963 році побудовано дитячий садок.
У 1969 році головою колгоспу було призначено Бойцуна Петра Арсенійовича. З його ініціативи у Гордіївці в 1971 році було збудовано свиновідгодівельний комплекс на 6 тисяч голів свиней. Був розвалений мур старого фільварку пана Сабанського, на місця якого збудували новий двоповерховий будинок, де розмістилися контора колгоспу, сільська рада, поштове відділення. На той час за колгоспом було закріплено 4587 га землі, в тому числі 3637 га орної. Бригадира тракторної бригади В. П. Ковтуна було нагороджено орденом Леніна. Працювали восьмирічна школа, бібліотека, медичний пункт. Видавалася багатотиражна газета «Колгоспне життя». Партійна організація налічувала 65 членів, у комсомольська — 116.
В лютому 1981 року був обраний на посаду голови правління колгоспу «Дружба» Жмудь Олексій Віталійович. Для розбудови господарства було збудовано цегельний завод потужністю 5 мільйонів цегли на рік. Потім завод з виготовлення залізобетонних виробів. Закуплено обладнання і збудовано цех по переробці молока. На фермі великої рогатої худоби виведене нове високопродуктивне стадо корів. Надої молока значно підвищилися. Неподалік від фермерських приміщень розмістився автомобільний парк. Пізніше було збудовано мінім'ясокомбінат, де запрацював ковбасний цех та інші цехи з виготовлення копченостей. При м'ясокомбінаті зведено консервний цех.
На правому березі Південного Бугу за пів кілометра від села знайдено могильник епохи бронзи. Дослідження на могильнику протягом 1986—1989 років проводилося працівниками Вінницького обласного краєзнавчого музею та комплексною експедицією Інституту археології Національної академії наук. Розкопками зафіксовано понад 40 курганів ранньої і пізньої бронзи, які і складали єдиний могильник.
Роки незалежності
Колгосп «Дружба» в 1998 році отримав статус «Племзаводу», а в 2000 році — агрокооперативу приватних пайовиків (АКПП) Племзавод «Дружба». У 2008 році частина пайовиків приєдналися до підприємства ЗАТ « Зернопродукт» МХП, утворивши Гордіївську філію, а частина пайовиків на основі своїх паїв створили ТОВ «Відродження С». У 2020 році Гордіївську філію ПрАТ «Зернопродукт МХП» ліквідовано та приєднано до Бершадської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП».
12 червня 2020 року, відповідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області», село увійшло до складу Тростянецької селищної громади.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи і ліквідації Тростянецького району, село увійшло до складу Гайсинського району.
Примітки
- Погода в селі Гордіївці.
- Історія міст і сіл Української РСР.
- Гордіївка / Тростянецька селищна територіальна громада.
- Волости и важнѣйшія селенія Европейской Россіи. По даннымъ обслѣдованія, произведеннаго статистическими учрежденіями Министерства Внутреннихъ Дѣлъ, по порученію Статистическаго Совѣта. Изданіе Центральнаго Статистическаго Комитета. Выпускъ III. Губерніи Малороссійскія и Юго-Западныя / Составилъ старшій редактор В. В. Зверинскій — СанктПетербургъ, 1885. (рос. дореф.)
- . www.kmu.gov.ua (ua) . Архів оригіналу за 4 березня 2021. Процитовано 10 листопада 2021.
- Постанова Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів»
Література
- Гордіївка // Історія міст і сіл Української РСР. Вінницька область. — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1972. — 630 с. — 15 000 прим.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi geografichni ob yekti z nazvoyu Gordiyivka Gordi yivka selo v Ukrayini u Trostyaneckij selishnij gromadi Gajsinskogo rajonu Vinnickoyi oblasti Roztashovane za 8 km vid zaliznichnoyi stanciyi Trostyanec Podilskij Naselennya stanovit 1416 osib selo Gordiyivka v yizd do sela Krayina Ukrayina Oblast Vinnicka oblast Rajon Gajsinskij rajon Gromada Trostyanecka selishna gromada Kod KATOTTG UA05040250050071732 Oblikova kartka Gordiyivka Osnovni dani Naselennya 1416 Plosha 3 02 km Gustota naselennya 468 87 osib km Poshtovij indeks 24313 Telefonnij kod 380 4343 Geografichni dani Geografichni koordinati 48 31 14 pn sh 29 19 03 sh d 48 52056 pn sh 29 31750 sh d 48 52056 29 31750 Koordinati 48 31 14 pn sh 29 19 03 sh d 48 52056 pn sh 29 31750 sh d 48 52056 29 31750 Serednya visota nad rivnem morya 162 m Vodojmi richka Nedoteka Najblizhcha zaliznichna stanciya Trostyanec Podilskij Vidstan do zaliznichnoyi stanciyi 8 km Misceva vlada Adresa radi 24300 Vinnicka obl Gajsinskij r n smt Trostyanec vul Soborna 77 Karta Gordiyivka Gordiyivka Mapa Gordiyivka u VikishovishiIstoriyaU davninu na teritoriyi velikogo gorba sho maye formu usichenoyi sidlovini otochenogo na pivden richkoyu Burtoyu a na pivnichnij shid glibokimi yarugami za 40 50 metriv na pivnichnij shid vid tretoyi sotni sela Gordiyivki stoyalo velike ukrupnene gorodishe Ararat Visoki zemlyani vali z derev yanoyu ogorozheyu v kilka ryadiv z bashtami dlya garmat zahishali naselennya gorodisha vid naskokiv vojovnichih plemen yaki gusto naselyali pivden Ukrayini Gorodishe Ararat doshentu zrujnovane v 1334 roci vijskom knyazya Olgarda Litovskogo Priblizno naprikinci XIV stolittya na misci de zaraz u seli roztashovani adminprimishennya i shkola z yavilis nevidomi poselenci j pochali buduvati oseli ponad stavom i richkoyu Burtoyu na rivnij ploshini otochenij z usih bokiv prirodnimi ukriplennyami skelyastimi urvishami vodoyu neprohidnimi ocheretami i bolotami Istotno vidomo lishe te sho predki gordivchan buli pid vladoyu litovskih knyaziv bo yak vidno z litopisiv 1386 roku teritoriya kolishnogo Olgopilskogo povitu vhodila do skladu volodin Litovskogo knyazivstva Zbereglisya dva perekazi pro same pohodzhennya nazvi sela Gordiyivka Kazhut sho pershi pereselenci znayuchi pro isnuvannya gorodisha Ararat nazvali misce svogo zhitla spochatku Gorodishem a potim Gorodovim a she piznishe Gordiyivkoyu Ye legenda i pro te sho pershim poselivsya tut yakijs kozak Gordij po prizvishu Shpak Poblizu cogo poselennya prohodila starodavnya vijskovo tranzitna doroga yaka jshla z Tulchina v bik Odesi Ciyeyu dorogoyu koristuvalis chumaki yaki yizdili neyu v Odesu po sil Odnomu z chumakiv spodobalas cya miscevist de zaraz selo Gordiyivka Cogo chumaka zvali Gordij a prizvishe jogo bulo Shpak Vin poselivsya bilya ciyeyi vijskovoyi dorogi Cherez deyakij chas poblizu nogo stali selitisya j inshi lyudi I ce nevelike poselennya voni nazvali Gordiyivkoyu a golovnu vulicyu yaka prohodila cherez yihnye selo bulo nazvano Shpakiv shlyah Na pochatku XVI stolittya Gordiyivka vzhe narahovuvala do 100 gospodarstv i mala velichezni masivi nezajmanoyi zemli bilshe 150 gektariv vodyanoyi ploshi j bilya 100 gektariv levadiv ta ocheretiv Vsya teperishnya nizovina sho tyagnetsya vid mlina azh do Mazurovih levadiv a takozh tam de zaraz Gordiyivski levadi sho tyagnutsya do sela Velika Stratiyivka bula pid vodoyu j ocheretami glibina zh v okremih miscyah tut syagala 8 metriv Navkolo sela buli veliki lisi Cheremoshne Minderiv Kalitich Dubki V istorichnih dzherelah vkazuyetsya sho 1629 roku tatari zrujnuvali mistechko Gordiyivku V seredini XVII stolittya selo malo bilya 300 dvoriv Yak vidno z litopisiv mizh selom Chetvertinivkoyu todishnya nazva sela mistechko Batog i Gordiyivkoyu mizh vijskom Bogdana Hmelnickogo i polskim vijskom koronnogo getmana Martina Kalinovskogo u 1652 roci vidbulasya Batozka bitva Kalinovskij u comu poboyishi vtrativ bilya 20000 zhovniriv yaki pohovani u velikih kurganah sho visochatsya po dorozi z sela Chetvertinivki do sela Balanivki i do sela Sobolivki V 1780 roci zemlya sela perejshla u volodinnya grafa Sabanskogo yakij v comu zh roci zbuduvav filvarok na misci de zaraz podvir ya kolishnogo kolgospu Druzhba V centri sela bula cerkva Persha cerkva bula derev yanoyu i pobudovana v 1775 roci V 1814 roci vona zgorila Na comu zh misti protyagom 1820 1832 rokiv na koshti selyan zbuduvali novu kam yanu cerkvu V 1858 roci zbudovana kam yana dzvinicya V 1861 roci bilya cerkvi bulo pobudovane primishennya cerkovno parafiyalnoyi dvohrichnoyi shkoli v yakij vchitelyuvav dyak Jomu platili 3 karbovanci na misyac Navchav vin slov yanskogo pisma i molitov U travni 1861 roku selyani vistupili proti selyanskoyi reformi Dlya pridushennya cogo vistupu pribuli vijska V 1880 roci selo na nedovgij chas stalo volosnim centrom Stanom na 1885 rik u kolishnomu vlasnickomu seli Bershadskoyi volosti Olgopilskogo povitu Podilskoyi guberniyi meshkalo 1650 osib nalichuvalos 209 dvorovih gospodarstv isnuvali pravoslavna cerkva postoyalij dvir 2 vodyanih mlini Na pochatku 1900 h rokiv perevazhna bilshist gospodarstv sela mala ne bilshe yak po 1 5 desyatin zemli Pid chas revolyuciyi 1905 1907 rokiv v seli vidbuvalisya zavorushennya V 1910 roci v seli zbudovano shkilne primishennya zemskoyi 4 h richnoyi odnoklasnoyi shkoli yaka v 1911 roci rozpochala svoyu diyalnist Radyanska doba Pislya Zhovtnevoyi revolyuciyi 1917 roku starostu sela i vsih inshih carskih uryadovciv skinuli vlada perejshla v seli do ruk revolyucijnogo komitetu Upravitel panskoyi ekonomiyi vtik Todi zh iz sela Trostyanchika prihodili deyaki lyudi rozgrabuvati ekonomiyu Ale gromadskist sela na choli z Mazurom K Petrishinim M M Sandulom Ya I Dovgan L ne dopustili rozgrabuvannya buvshoyi ekonomiyi i vona stala gromadskim majnom sela Vsi budivli pana Sabanskogo i zemlya buli viddani selyanam Dlya zahistu interesiv selyan bidnyakiv buv stvorenij komitet nezamozhnih selyan Navesni 1918 roku selyani pochali diliti pansku zemlyu yakoyi bulo u nogo v mezhah sela do 700 gektariv Rozpodil zemli provodivsya z rozrahunku 0 5 gektara na kozhnogo chlena sim yi selyanina Z ciyeyu metoyu buli obrani zemlemiri Privatni korchmi lavochki buli zakriti a komnezam organizuvav kooperativ yakij kooperuvav selyan neobhidnimi silskogospodarskimi znaryaddyami i tovarami Pershim pracivnikom kooperativu buv Mazur S Partijna organizaciya zasnovana 1921 roku V 1929 roci na misci buvshoyi ekonomiyi buv stvorenij kolgosp 3 j virishalnij v yakij u listopadi ob yednalisya spochatku 35 odnoosibnikiv Jogo golovoyu buv dvadcyatip yatitisyachnik robitnik z Donbasu Vorobjov Rishennyam zboriv kolgospnikiv bulo provedeno i rozkurkulyuvannya V kurkuliv bulo zabrano majno yake rozpodilili mizh bidnyakami a takozh silskogospodarskij inventar yakij buv peredanij v kolgosp V kolgospi spochatku bulo vsogo 14 konej dekilka plugiv ta dekilka zhatok V 1932 roci v kolgospi pracyuvalo vzhe 2 traktori Fordzoni traktoristami yakih buli Palij Isak Arsenovich Kucher Yakiv Pavlovich Mazur Yakiv Mikitovich a z 1934 roku Dyachenko Fedir Harlampijovich Mazur Dmitro Sergijovich Dovgan Andrij Gavrilovich i Zapadnyuk Fedir Pilipovich V 1934 roci kolgosp 3 j virishalnij ob yednuvav bilshe 300 odnoosibnih gospodarstv Z vstupom v kolgosp reshti odnoosibnih gospodarstv v sichni 1934 roku bulo utvoreno drugij kolgosp yakij mav nazvu 1 go Travnya V 1935 1936 rokah pobudovano magazin sklad magazin dlya zerna fermi dlya hudobi Pracyuvala pochatkova shkola V 1938 roci buli kolektivizovani vsi 540 gospodarstv sela Pid chas nimecko radyanskoyi vijni z lipnya 1941 roku po berezen 1944 roku selo bulo okupovane rumunskimi vijskami Kolgospne gospodarstvo bulo zrujnovane i zanedbane Pvslya vidvoyuvannya sela radyanskimi vijskami pochalasya vidbudova kolgospu V 1950 roci dva kolgospi sela ob yednalis v odne gospodarstvo kolgosp 1 Travnya yakij volodiv 2333 gektarami ornoyi zemli U 1959 roci tri kolgospi kolgosp 1 Travnya sela Gordiyivki kolgosp imeni Kirova sela Velikoyi Stratiyivki ta kolgosp imeni Stalina sela Mitkivki ob yednanalisya v odin pid nazvoyu Druzhba Golovoyu kolgospu priznacheno Revegu Pavla Danilovicha Centralnoyu sadiboyu stalo selo Gordiyivka Tut nezabarom bulo zbudovano dva novi chotiriryadni korivniki V 1961 roci zakincheno budivnictvo novogo budinku kulturi na 250 misc U 1963 roci pobudovano dityachij sadok U 1969 roci golovoyu kolgospu bulo priznacheno Bojcuna Petra Arsenijovicha Z jogo iniciativi u Gordiyivci v 1971 roci bulo zbudovano svinovidgodivelnij kompleks na 6 tisyach goliv svinej Buv rozvalenij mur starogo filvarku pana Sabanskogo na miscya yakogo zbuduvali novij dvopoverhovij budinok de rozmistilisya kontora kolgospu silska rada poshtove viddilennya Na toj chas za kolgospom bulo zakripleno 4587 ga zemli v tomu chisli 3637 ga ornoyi Brigadira traktornoyi brigadi V P Kovtuna bulo nagorodzheno ordenom Lenina Pracyuvali vosmirichna shkola biblioteka medichnij punkt Vidavalasya bagatotirazhna gazeta Kolgospne zhittya Partijna organizaciya nalichuvala 65 chleniv u komsomolska 116 V lyutomu 1981 roku buv obranij na posadu golovi pravlinnya kolgospu Druzhba Zhmud Oleksij Vitalijovich Dlya rozbudovi gospodarstva bulo zbudovano cegelnij zavod potuzhnistyu 5 miljoniv cegli na rik Potim zavod z vigotovlennya zalizobetonnih virobiv Zakupleno obladnannya i zbudovano ceh po pererobci moloka Na fermi velikoyi rogatoyi hudobi vivedene nove visokoproduktivne stado koriv Nadoyi moloka znachno pidvishilisya Nepodalik vid fermerskih primishen rozmistivsya avtomobilnij park Piznishe bulo zbudovano minim yasokombinat de zapracyuvav kovbasnij ceh ta inshi cehi z vigotovlennya kopchenostej Pri m yasokombinati zvedeno konservnij ceh Na pravomu berezi Pivdennogo Bugu za piv kilometra vid sela znajdeno mogilnik epohi bronzi Doslidzhennya na mogilniku protyagom 1986 1989 rokiv provodilosya pracivnikami Vinnickogo oblasnogo krayeznavchogo muzeyu ta kompleksnoyu ekspediciyeyu Institutu arheologiyi Nacionalnoyi akademiyi nauk Rozkopkami zafiksovano ponad 40 kurganiv rannoyi i piznoyi bronzi yaki i skladali yedinij mogilnik Roki nezalezhnosti Kolgosp Druzhba v 1998 roci otrimav status Plemzavodu a v 2000 roci agrokooperativu privatnih pajovikiv AKPP Plemzavod Druzhba U 2008 roci chastina pajovikiv priyednalisya do pidpriyemstva ZAT Zernoprodukt MHP utvorivshi Gordiyivsku filiyu a chastina pajovikiv na osnovi svoyih payiv stvorili TOV Vidrodzhennya S U 2020 roci Gordiyivsku filiyu PrAT Zernoprodukt MHP likvidovano ta priyednano do Bershadskoyi filiyi PrAT Zernoprodukt MHP 12 chervnya 2020 roku vidpovidno rozporyadzhennya Kabinetu Ministriv Ukrayini 707 r Pro viznachennya administrativnih centriv ta zatverdzhennya teritorij teritorialnih gromad Vinnickoyi oblasti selo uvijshlo do skladu Trostyaneckoyi selishnoyi gromadi 19 lipnya 2020 roku v rezultati administrativno teritorialnoyi reformi i likvidaciyi Trostyaneckogo rajonu selo uvijshlo do skladu Gajsinskogo rajonu PrimitkiPogoda v seli Gordiyivci Istoriya mist i sil Ukrayinskoyi RSR Gordiyivka Trostyanecka selishna teritorialna gromada Volosti i vazhnѣjshiya seleniya Evropejskoj Rossii Po dannym obslѣdovaniya proizvedennago statisticheskimi uchrezhdeniyami Ministerstva Vnutrennih Dѣl po porucheniyu Statisticheskago Sovѣta Izdanie Centralnago Statisticheskago Komiteta Vypusk III Gubernii Malorossijskiya i Yugo Zapadnyya Sostavil starshij redaktor V V Zverinskij SanktPeterburg 1885 ros doref www kmu gov ua ua Arhiv originalu za 4 bereznya 2021 Procitovano 10 listopada 2021 Postanova Verhovnoyi Radi Ukrayini vid 17 lipnya 2020 roku 807 IX Pro utvorennya ta likvidaciyu rajoniv LiteraturaGordiyivka Istoriya mist i sil Ukrayinskoyi RSR Vinnicka oblast K Golovna redakciya URE AN URSR 1972 630 s 15 000 prim