Шершні́— село в Сутисківській селищній громаді Вінницького району Вінницької області (Україна). Населення — 901 особа.
село Шершні | |
---|---|
![]() | |
Країна | |
Область | Вінницька область |
Район | Вінницький район |
Громада | Сутисківська селищна громада |
Основні дані | |
Засноване | 1570 |
Населення | 901 |
Площа | 23,03 км² |
Густота населення | 39,12 осіб/км² |
Поштовий індекс | 23304 |
Телефонний код | +380 4355 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°01′23″ пн. ш. 28°25′45″ сх. д. / 49.02306° пн. ш. 28.42917° сх. д.Координати: 49°01′23″ пн. ш. 28°25′45″ сх. д. / 49.02306° пн. ш. 28.42917° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря | 291 м |
Водойми | Південний Буг |
Місцева влада | |
Адреса ради | 23304, Вінницька обл., Тиврівський р-н, с. Шершні, вул. Миру, 2 |
Карта | |
![]() Шершні | |
![]() Шершні | |
Мапа | |
|
Географія
Село розташоване у Вінницькому районі на правому березі р. Південний Буг на шляху Т 0242 за 5 км на захід від селища Тиврів по відсипній дорозі, за 4 км від автошляху Т 0230 та в 20 км від залізничної станції Гнівань. Через Південний Буг існує розбірний міст на протилежний берег, що з'єднує з н.п. Сутиски. Сусідні населені пункти:
Ландшафт земель горбистий через розташування села на гранітному плато, виступи якого утворюють Шершнівську скелю. Цей об'єкт є ботанічною пам'яткою природи місцевого значення (від 1999 р.) через зростання на ньому рослин-ксерофітів. У 2012 р. Шершнівська скеля отримала у районному конкурсі туристичних принад статус «Перлина Тиврівщини». Через село протікає притока Південного Бугу — р. Кудашівка, яка утворює кілька ставків.
Історія
Заснування і назва села
Перше відоме письмове джерело, де згадується назва села, датується 1552 р. У документі йде мова про поділ сіл і містечок на Тиврівщині між польськими та українськими панами, в якому вказано, що родині Семашків дісталися села: Ворошилівка, Маянів, Шершні, Іванківці.
Назва, за переказами, походить від прізвища першого поселенця — Шершуна, козака і лісника, який після знищення у XI ст. монголо-татарами с. Красненького, що знаходилося неподалік сучасного села Зарванка, збудував нову оселю поблизу р. Кудашівка. Ця оселя була край ліса і започаткувала першу вулицю у новому селі — зараз вул. Глінки. Північно-східна частина поселення ще на початку XX ст. мала назву «Вовкотрубівка», а у сучасних Шершнях збереглися гаї з ясена та граба, що виросли із корінців на місті порубаних лісів.
За іншою версією, назва «Шершні» пішла від комах шершнів, які у великій кількості водилися в навколишніх лісах.
Давнина
В теренах теперішнього села знайдено стоянку Трипільської культури, яка атрибутується добою енеоліту (IV—II тис. до н. е), у 80-х роках XX ст. археологом Б. Магомедовим виявлено залишки Черняхівської культури у , монети Римської імперії. На шляху від Шершнів до Зарванки біля річки Гутянки існувало давньоруське село Красненьке, знищене під час монголо-татарської навали. У XIV ст. Шершні разом з навколишніми селами — Янків (Іванківці), Маянів, Ворошилівка належали родині Семашків. Потім перейшли у спадщину родині Комарів.
Козацька доба
У період Національно-визвольної війни в 1648—1657 рр. Шершні адміністративно входять до складу Краснянської сотні Брацлавського полку. Пам'яткою тих часів є козацька шабля, що була піднята з дна Південного Бугу і зараз зберігається у шкільному музеї історії села і освіти.
Польська панщина
У XVIII ст. за часів польської панщини у селі розвивається господарство, торгівля, традиційні промисли, зокрема бортництво, виробництво поташу, ткацтво, гутництво, садівництво. За тодішніх часів 8 селян володіли 126 бортями пасіки. Вирощувались акліматизовані сорти яблук, груш, слив, зокрема слива сорту «Угорка».
У 1722 р. село разом з присілком Шостаківкою (в 3-х верстах від Шершнів, зараз в складі села) купує Павло Ярошинський. Його син Захарій Ярошинський (1700—1774) вів справжні війни з місцевими феодалами за навколишні землі. У 1756 р. він захопив Тиврів, у відповідь його володарка Доміцелія Калетинська з роду Четвертинських віддала наказ загарбати і спалити Василівку та Шершні, що частково вдалося зробити.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZoTHlWRU1DVkJPQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxRVFlsUkRBbFFqVWxSREVsT0RBbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqSWxSREFsUWpCZkpVUXdKVGt5SlVRd0pVSkZKVVF3SlVJM0pVUXdKVUkwSlVRd0pVSXlKVVF3SlVJNEpVUXdKVUkySlVRd0pVSTFKVVF3SlVKRUpVUXdKVUpFSlVReEpUaEdYeVZFTUNWQk55VkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNeVZFTUNWQ1JWOGxSREFsUVRVbFJERWxPREFsUkRBbFFqVWxSREVsT0RFbFJERWxPRElsUkRBbFFqQmZNaTVxY0djdk1qSXdjSGd0SlVRd0pVRTRKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVReEpUZzRKVVF3SlVKRUpVUXhKVGsyWHlWRU1DVkJOaVZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDTUY4bFJEQWxPVElsUkRBbFFrVWxSREFsUWpjbFJEQWxRalFsUkRBbFFqSWxSREFsUWpnbFJEQWxRallsUkRBbFFqVWxSREFsUWtRbFJEQWxRa1FsUkRFbE9FWmZKVVF3SlVFM0pVUXdKVUkxSlVReEpUZ3hKVVF3SlVKRUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSXpKVVF3SlVKRlh5VkVNQ1ZCTlNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TVNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ01GOHlMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Доба російського царату
За панів Собещанських
З кінця XVIII ст. Шершні разом з Курниками і Шостаківкою належать родині Собещанських. Поміщик Собещанський Ігнатій Францович був предводителем повітового дворянства, його син Вільгельм виконував обов'язки секретаря. У них було 1054 душ кріпаків із селищ Калинівка, Рогінці, Антонівці, а також 243 селянина з Шершнів, 60 — з Курників, 17 — з Шостаківки.
Станом на 1869 р. Шершні відносяться до Тиврівської волості Вінницького повіту.
У середині XIX ст. в Шершнях налічувалося 77 дворів, проживала 371 особа чоловічої статі селян-власників, 3 однодвірці. Щороку вони намолочували і продавали 371 пуд озимини і 85 пудів яровини. З 1861 року кріпаки отримали волю, а за угодою з поміщиком від 1863 р. той зобов'язався продати селянам Курників, Шершнів та Шостаківки (всього 640 осіб) 171 десятину 1931 сажень присадибної землі за ціною 102 крб. сріблом за 1 десятину, а також польову — за ціною 55 крб. за десятину. Разом селяни викупили 631 десятину землі на загальну суму 9866 крб. 10 коп. сріблом. Межа між польовою та присадибною землею пролягала біля сільського цвинтаря.
Церква
На час приєднання Поділля до Російської імперії в селі існував старий дерев'яний православний храм на честь Воздвиження Хреста Господнього, трикупольний, покритий тесом. Той був збудований на місці поховання козаків, що захищали село від нападів татар і турків. Окремо від церкви знаходилась дзвіниця. Дерев'яні споруди знищені пожежею у 1821 р. У 1822—1825 рр. на місці старого храму коштом поміщика І. Ф. Собещанського зведено існуючу кам'яну церкву з одним куполом. Архітектура апсиди дещо нагадує традицію у будуванні католицьких чи греко-католицьких храмів, втім, споруда ніколи не була католицькою, а початковий проект було змінено через нестачу коштів. Іконостас взагалі з'явився стараннями селян у 1870 р., а остаточно церкву добудовано у 1893 р. З часів Річі Посполитої в храмі зберігалося унікальне Євангеліє 1757 р. московського друку, яке було конфісковане у 20-х роках XX ст. більшовиками.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek0yTHlWRU1DVkJPQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxPVVlsUkRBbFFrSWxSREFsUWtVbFJEQWxRalFsUkRBbFFrVWxSREFsUWtFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrUWxSREVsT0RFbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQWxSREFsUWpJbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqZ2xSREFsUWpsZkpVUXdKVUkzSlVRd0pVSXdKVVF3SlVJeUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSTBYek11YW5Cbkx6SXlNSEI0TFNWRU1DVkJPQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxPVVlsUkRBbFFrSWxSREFsUWtVbFJEQWxRalFsUkRBbFFrVWxSREFsUWtFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrUWxSREVsT0RFbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQWxSREFsUWpJbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqZ2xSREFsUWpsZkpVUXdKVUkzSlVRd0pVSXdKVVF3SlVJeUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSTBYek11YW5Cbi5qcGc=.jpg)
За панів Гейденів
Маючи фінансові проблеми, Собещанські ще у 1845 р. заставили Шершнівський маєток у Петербурзькій опікунській раді, а самі жили у с. Глинське. Нарешті у 1870 р. продали помістя графу Гейдену Федору Логіновичу, генералу від інфантерії, згодом фінляндському генерал-губернатору.
За розпорядженнями генерала, який постійно проживав у Санкт-Петербурзі, поміщицький будинок у Шершнівському маєтку одразу, у 1870 р., було віддано під школу (Церковно-парафіяльна школа в свою чергу діяла в селі з 1867 р.). У 1871 р. побудовано винокурний завод з кам'яними стінами та залізною покрівлею. У 1885 р. зведено ще одне приміщення винокурні, 4 млини: три на р. Кудашівка (під лісом Березиною; на території заводу; в районі Фіціївки) та один на р. Гутянці. Для місцевих потреб було побудовано цегельний завод, дорогу-бруківку до Сутисок. Помістя Гейденів в Шершнях мало 825 десятин 1742 сажені землі. У 1897 р. старий граф відписав Шершні у власність доньки — Ольги. Одначе, Шершнівським маєтком фактично займався його син — Дмитро Гейден, який успадкував сусідні помістя — у Тиврові, Кліщеві, Сутисках, постійно жив у цих місцинах, будучи предводителем дворянства Вінницького повіту.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF3THlWRU1DVkJPQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxPVUVsUkRBbFFrSWxSREVsT0RNbFJEQWxRakZmSlVRd0pUa3hKVVF4SlRrMkpVUXdKVUl4SlVRd0pVSkNKVVF4SlRrMkpVUXdKVUpGSlVReEpUZ3lKVVF3SlVJMUpVUXdKVUpCSlVRd0pVSXdMbXB3Wnk4eU1qQndlQzBsUkRBbFFUZ2xSREFsUWpVbFJERWxPREFsUkRFbE9EZ2xSREFsUWtRbFJERWxPVFpmSlVRd0pUbEJKVVF3SlVKQ0pVUXhKVGd6SlVRd0pVSXhYeVZFTUNVNU1TVkVNU1U1TmlWRU1DVkNNU1ZFTUNWQ1FpVkVNU1U1TmlWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ01DNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Граф Гейден телефонізував першим на Поділлі населені пункти — Тиврів, Сутиски і Шершні. Деякі будинки для робітників, побудовані за його часів, збереглися до сьогодні. У 1897 р. побудована нова двоповерхова міністерська школа. Грошей не вистачило на дах, тому його було вкрито сніпками з житньої соломи. Одначе у 1899 р. дах згорів, і Гейден покрив школу металевим покриттям.
Від 1891 р. у селі діяла метеорологічна (дощомірна) станція ІІІ розряду, створена на кошти Головної фізичної обсерваторії. За змінами погоди спостерігав місцевий парох.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk01THlWRU1DVkJPQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxPVEVsUkRFbE9ETWxSREFsUWpRbFJEQWxRamdsUkRBbFFrUWxSREFsUWtVbFJEQWxRa0ZmSlVRd0pVSkJKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpESlVRd0pVSkdKVVF3SlVKRkpVUXdKVUkzSlVRd0pVSTRKVVF4SlRneUpVUXdKVUpGSlVReEpUZ3dKVVF3SlVJd1h5VkVNQ1U1UXk0bFJEQWxPVUlsUkRBbFFqVWxSREFsUWtVbFJEQWxRa1FsUkRFbE9ESWxSREFsUWtVbFJEQWxRaklsUkRBbFFqZ2xSREVsT0RjbFJEQWxRakJmTXk1cWNHY3ZNakl3Y0hndEpVUXdKVUU0SlVRd0pVSTFKVVF4SlRnd0pVUXhKVGc0SlVRd0pVSkVKVVF4SlRrMlh5VkVNQ1U1TVNWRU1TVTRNeVZFTUNWQ05DVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUVY4bFJEQWxRa0VsUkRBbFFrVWxSREFsUWtNbFJEQWxRa1lsUkRBbFFrVWxSREFsUWpjbFJEQWxRamdsUkRFbE9ESWxSREFsUWtVbFJERWxPREFsUkRBbFFqQmZKVVF3SlRsRExpVkVNQ1U1UWlWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUkNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNPQ1ZFTVNVNE55VkVNQ1ZDTUY4ekxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Батько видатного композитора М. Д. Леонтовича майже 15 років був парохом у Шершнях, де маленький Микола провів кілька років дитинства (1879—1888). Існує суперечлива інформація щодо будинку, де Леонтович жив з батьками — на думку одних, це кам’яно-цегляна будівля у центрі села, уквітчана відповідною меморіальною дошкою, і яка потребує капітального ремонту, за іншими даними — це дерев'яний будинок, який згорів ще 1898 року .
На рубежі XX ст.
У 1893 р. в Шершнях нараховувалось 209 дворів з 1856 жителями та у присілку Шостаківці — 11 дворів з 66 мешканцями. А вже в 1905 році в Шершнях та Шостаківці налічувалося 316 та 19 селянських господарств відповідно. Відтак, на початку XX ст. в Шернях разом з Курниками і Шостаківкою проживало 2888 чол. Серед усіх облікованих господарств 28 мали тільки присадибну землю, 6 селян були безземельними, 3 господарства мали повний наділ, 93 селянські двори не мали ні волів, ні коней.
Основна справа населення — землеробство. Мешканці також займалися ловлею риби в Бугу, добували будівельний камінь, пісок та вапняк на продаж, працювали на місцевих цегельні та винокурні, а також на винокурні у Сутисках, Сутиському млині, цукроварнях Гнівані та Браїлова. В селі проживало чимало ткаль та каменярів.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk13THlWRU1DVkJPQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxPVVlsUkRBbFFrSWxSREFsUWtVbFJEQWxRalFsUkRBbFFrVWxSREFsUWtFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrUWxSREVsT0RFbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQWxSREFsUWpJbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqZ2xSREFsUWpsZkpVUXdKVUkzSlVRd0pVSXdKVVF3SlVJeUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSTBYelF1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFNWRU1DVkJPQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxPVVlsUkRBbFFrSWxSREFsUWtVbFJEQWxRalFsUkRBbFFrVWxSREFsUWtFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrUWxSREVsT0RFbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQWxSREFsUWpJbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqZ2xSREFsUWpsZkpVUXdKVUkzSlVRd0pVSXdKVVF3SlVJeUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSTBYelF1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Шершнівська винокурня (гуральня), зокрема, у 1909—1910 рр. виготовила 27424 відра 40-градусного спирту з хліба та картоплі. Її управляючий — Оскар фон Ерн мав власний особняк на вул. Панській у Гнівані.
За конфесійними ознаками в селі на той переважали православні — 1139 осіб (570 чоловіків і 569 жінок відповідно), 351 католик (157 чол. та 194 жін.), 425 старовірів (218 та 209), невелика кількість юдеїв.
Діяли дві школи — церковнопарафіяльна (однокласна) та міністерська (двокласна). В останній, за твердженнями старожилів, в 1910 р. викладав музику композитор Кирило Стеценко.
Перша світова війна забрала з села кілька вояків-селян. Воювали Кирило Скакодуб, Іван Мельник, Ігнатій Головань та ін.
Революційна доба,
Після повалення самодержавства громада Шершнів взяла під контроль панську економію, влаштувавши у графському будинку дитячі ясла. Одначе, вже у 1918 р. майстрові із сусіднього Борскова зняли металеву крівлю з панського будинку, а місцеві жителі розібрали стіни будівлі до підмурку.
У червні 1918 р. на Тиврівщині сталося селянське повстання проти польських легіонерів. Жителі с. Шершні також брали в ньому участь, переслідуючи ворога від села через міст до Сутисок і далі до Гнівані.
У 1919 р. в Шершнях встановилася влада більшовиків. Створено комітет бідноти з трьох осіб. Землю передано селянам. 350 дворів отримали 300 десятин землі. Втім, до кінця 1921 р. в Шершнівському лісі з'являються загони УНР. Зокрема, відомо про бій влітку 1921 р. повстанської групи на чолі з колишнім міліціонером , унаслідок якого вбито командира червоноармійського полку та двох рядових.
В жовтні 1922 р. в селі створено і зареєстровано товариське господарство «Відродження» на чолі з А. Ф. Доробалом. У власність господарства передано млин, його учасники показово заохочені преміями, віддавши державі у свою чергу 420 пудів озимини. Того ж року для дітей-безбатченків влаштовано притулок. В цей період розкуркулено 6 шершнівських родин (Шемчонка М. Ф., Висоцького Л., Герасинюка О., Кушніра І. М., Кушніра І. І., Доробала А. А.).
Станом на 1925 р. Шершні перебувають у складі Тиврівського району Вінницької округи.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlJpTHlWRU1DVkJPQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxPVVlsUkRBbFFrSWxSREFsUWtVbFJEQWxRalFsUkRBbFFrVWxSREFsUWtFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrUWxSREVsT0RFbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQWxSREFsUWpJbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqZ2xSREFsUWpsZkpVUXdKVUkzSlVRd0pVSXdKVVF3SlVJeUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSTBYekl1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFNWRU1DVkJPQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxPVVlsUkRBbFFrSWxSREFsUWtVbFJEQWxRalFsUkRBbFFrVWxSREFsUWtFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrUWxSREVsT0RFbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQWxSREFsUWpJbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqZ2xSREFsUWpsZkpVUXdKVUkzSlVRd0pVSXdKVVF3SlVJeUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSTBYekl1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
В 1926 р. на базі колишніх панських підприємств відновлено роботу Шершнівського плодоконсервного заводу, який стає епіцентром життя селян. Від 1929 р. він починає видавати продукцію — фруктовий сік, варення, джеми, квашені огірки, капусту. З 1938 р. — сушили картоплю, цибулю, моркву, яблука для особового складу військових частин. На ньому у сезонні роботи працювали від 300 до 400 робочих, а перед Другою світовою війною чисельність працівників становила 460 осіб.
Спроба створити у 1928 р. в селі машинно-тракторне товариство виявилася невдалою. В 1930 р. у селі відбулись селянські виступи проти колективізації, примусові переселення людей в межах Тиврівського району, втім, вже в 1931 р. замість поодиноких господарств створено колгосп ім. Чубаря (295 господарств, 549 членів, голова колгоспу Голочан, голова сільради Кучерук), у Шостаківці — колгосп ім. Франка, хоча чимало одноосібників вели господарство навіть до 1936 р.
Колгосп почав вирощувати зернові та овочеві культури. В 1932 р. на площі 40 га закладено плодовий сад (яблуні, груші, черешні). Головного садівника Довганя Петра Самійловича нагороджено орденом Леніна і відправлено до Москви на Виставку досягнень народного господарства.
Вважається, що Голодомор в Україні 1932—1933 рр. у порівнянні з іншими навколишніми селами не відбився жахливими наслідками на Шершнях через роботу плодоконсервного заводу, близькість лісу та ріки, до яких ходили у пошуках їжі мешканці навіть сусідніх поселень, зокрема, з Гришівців. Одначе, село втратило через голод від 90 до 120 мешканців, прізвища 56 з яких встановлені, а односелець, уповноважений райкому партії по хлібозаготівлях у той час, Мусійчук Микола Григорович відмовився від такої роботи, вкоротивши собі віку.
Понад 30 селян, передусім працівники плодоконсервного заводу, були репресовані у 30-х-40 рр., а колгосп унаслідок також репресованого В. Я. Чубаря перейменовано у колгосп ім. Леваневського.
Перед Другою світовою війною в Шершнях працювали трудова школа (з 1920 р.), хата-читальня з ліквідації неписьменності, дитячі ясла, бібліотека, драмгурток, хор, товариство «Просвіта», від 1931 р. замість трудової школи неповно-середня семирічна школа, при плодоконсервному заводі діяв духовий оркестр з 25 музикантів (капельмейстер М. М. Чухно).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlprTHlWRU1DVkJPQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxPVU1sUkRBbFFqVWxSREFsUWtNbFJEQWxRa1VsUkRFbE9EQWxSREVsT1RZbFJEQWxRakFsUkRBbFFrSmZNaTVxY0djdk1qSXdjSGd0SlVRd0pVRTRKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVReEpUZzRKVVF3SlVKRUpVUXhKVGsyWHlWRU1DVTVReVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUXlWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1DVkVNU1U1TmlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1FsOHlMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Від початку війни у її перші дні було мобілізовано близько 200 жителів Шершнів. Село було окуповано німецькими військами 17 липня 1941 р., а невдовзі Шершні потрапили до румунського губернаторства «Трансністрія». У місцевому клубі влаштувався штаб жандармерії, з школи окупанти зробили солдатську казарму. Увесь час окупації працювали колгосп та плодоконсервний завод, на якому було організовано мармеладний цех, що виготовляв повидло «Мері» і «Пері», яблучне й грушове. Окремо сушили цукати, овочі, фрукти завдяки спеціально завезеному сушильному апарату «Імперіал». Було відновлено роботу млинів. На початку війни в школі ще працювали початкові класи, втім, у 1942 р. школу остаточно було закрито.
Односельчанка Мусійчук Марія Григорівна та її родичі перебували у лавах Вінницької підпільної організації.
У січні 1944 р. внаслідок глибокого рейду у тил противника двох бригад 1-ї танкової армії генерала М. Ю. Катукова були тимчасово відбиті Немирів, Тиврів, Вороновиця, Ворошилівка. 10—11 січня 1944 р. 8-й гвардійський механізований корпус генерала І. Ф. Дрьомова оволодів населеними пунктами Ворошилівка, Маянів, Борсків, Шершні, Тиврів. Втім, контрнаступом німці повернули ці території під свій контроль ще на два місяці.
Під час рейду з греблі Сутиської ГЕС перекинувся радянський танк, екіпаж загинув. Фашисти витягнули танк і дозволили похоронити воїнів поблизу ГЕС. З поверненням радянської влади танкісти були перепоховані на Шершнівському кладовищі у братській могилі, згодом, у 50-ті рр. XX ст. знову перепоховані в центрі Сутисок.
15 березня 1944 р. один з полків 151-ї стрілецької дивізії форсував Південний Буг і оволодів на його правому березі Шершнями, Ворошилівкою і Гутою-Шершнівською. Остаточно село звільнене 18 березня 1944 р. 153 односельці загинули на фронтах війни, 4 — в селі за часів окупації, близько 160 мешканців повернулися до рідного села, двоє людей були остарбайтерами.
Нова історія. Радянська доба
У 1950 р. землі Шершнів та Гути-Шершнівської було об'єднано в єдине господарство — колгосп ім. Петровського (голова правління Марценюк). Колгоспної землі було 1800 га, у тому числі 1100 орної. Колектив мав 10 кінних плугів і культиваторів, 4 жатки, 3 лобогрійки, комбайн, 2 молотарки, автомобіль ЗІС-5. Зарплата становила 10 копійок за трудодень і півкілограма зерна, іноді виплачувалась овочами, соломою.
У 1955 р. колгосп отримав назву «Зоря» (голова Ковальов Олексій Євменович).
За часів його головування господарство стало найкращим у районі, втім, голову зняли з посади рішенням райкому партії. У 1958 р. — нова реорганізація: разом об'єднано землі Шершнів, Тиврова, Василівки (голова Мельничук С. П.). Але вже через рік Тиврівське господарство відокремилось, а решта під назвою «Зоря комунізму» пропрацювало до 1989 р.
Внаслідок укрупнення колгоспів відбулись й адміністративно-територіальні зміни. Шершнівська сільська рада була об'єднана з Тиврівською з центром в Тиврові, а в 1959 р. — з Василівською сільською радою з центром у Василівці.
В селі залишилась комплексна бригада (начальник — Доробало Андрій Григорович) у складі з тваринницької, польової та тракторної ланок. Тваринницькі ферми були серед найкращих у районі.
Плодоконсервний завод частково відновив довоєнні потужності. У 1950 р. при річному плані 8216 крб. завод виконав його на 106,4 %. На підприємстві працювало 215 робітників. Вироблялися різноманітні консерви, було запущено конвеєр з виробництва томатного соку. Передовики виробництва у 1995 р. були відправлені на Виставку досягнень народного господарства у Москві.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJtTHlWRU1DVkJPQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxRVGdsUkRBbFFrRWxSREFsUWtVbFJEQWxRa0lsUkRBbFFqQXVhbkJuTHpJeU1IQjRMU1ZFTUNWQk9DVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNQ1ZFTVNVNE9DVkVNQ1ZDUkNWRU1TVTVObDhsUkRBbFFUZ2xSREFsUWtFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrSWxSREFsUWpBdWFuQm4uanBn.jpg)
Відновлено роботу неповної середньої школи. У 1965 р. з'явився дитячий садочок.
1972 р. в селі встановлено пам'ятник воїнам, загиблим у війні з фашизмом (реконструйовано у 2005 р.), прокладено дорогу-бруківку до Василівки (1975—1978 рр.), побудовано приміщення сільського магазину (1975 р.), медпункту (1977 р.).
В сільському клубі у 1972 р. зорганізувався фольклорний етнографічний ансамбль (керівник Мишаста О. В., музичний керівник Івасик Володимир Васильович), який у 1983 р. був учасником всеукраїнського пісенного фестивалю «Сонячні кларнети». У 1999 р. колектив під назвою «Берегиня» отримав статус «народного».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk16THlWRU1DVkJPQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxPVU1sUkRBbFFqQWxSREFsUWpNbFJEQWxRakFsUkRBbFFqY2xSREFsUWpnbFJEQWxRa1F1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFNWRU1DVkJPQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxPVU1sUkRBbFFqQWxSREFsUWpNbFJEQWxRakFsUkRBbFFqY2xSREFsUWpnbFJEQWxRa1F1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Новітня історія. Незалежна Україна
В 1990 р. відновлюється Шершнівська сільська рада (Тиврівський район) у складі власне села Шершні та сусідньої Гути-Шершнівської. Головами були: Соляник Г. Р. (1990—1998), Васильчук М. Г. та Мусійчук Л. І. (1998—2010), а від 2010 р. — Шевчук Л. І.
Після 2000 р. впорядковано дорогу до районного центру, встановлено новий автошляховий розбірний міст через Південний Буг. У 2006 р. село газифіковано. Розширено торговельну мережу, упорядковане сільське кладовище.
У 1989 р. після виходу Шершнівського колгоспу зі складу колгоспу «Зоря комунізму» утворилось господарство «Зоря» (голова Грищук К. В.), яке у 2000 р. було реорганізовано у виробничий сільськогосподарський кооператив «Родина» з найбільшим розміром земельних паїв у районі — по 4,95 га.
У 2001 р. в селі з'явилось приватне селянсько-фермерське господарство «Володимир» (1000 га землі, господар — Малюта В. Д.) з вирощування пшениці, ячменю, кукурудзи. Господарство мало у 2011 р. 105 голів великої рогатої худоби, а надій на одну фуражну корову становив 4354 л.
Із створенням у 2006 р. ФГ «Ростіна і В» (голова Верблян Т. В.) у селі відновлюється садівництво. Учнями місцевої школи висаджено сосново-дубовий ліс зі 100 тисяч саджанців.
Після визнання у 2001 р. Шершнівського плодоконсервного заводу банкрутом його викупив директор ВАТ «Гніванський кар'єр» Берещук В. О. і відновив виробництво підприємства за сезонним циклом.
Місцева школа у 1989 р. стала загальноосвітньою з дев'ятирічним терміном навчання.
В селі працюють клуб, сільська бібліотека, фельдшерсько-акушерський пункт, відділення зв'язку.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelk0THlWRU1DVkJPQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1Tmw4bFJEQWxPVVlsUkRBbFFqQWxSREFsUWtNbE1qY2xSREVsT0VZbFJERWxPRElsUkRBbFFrUWxSREFsUWpnbFJEQWxRa0ZmSlVRd0pVSTJKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVReEpUZ3lKVVF3SlVJeUpVUXdKVUl3SlVRd0pVSkRYeVZFTUNWQ015VkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNRaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTkNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDUlNWRU1TVTRNQ1ZFTVNVNE0xOGxSREVsT1RaZkpVUXhKVGd3SlVRd0pVSTFKVVF3SlVKR0pVUXhKVGd3SlVRd0pVSTFKVVF4SlRneEpVUXhKVGsySlVRd0pVSTVMbXB3Wnk4eU1qQndlQzBsUkRBbFFUZ2xSREFsUWpVbFJERWxPREFsUkRFbE9EZ2xSREFsUWtRbFJERWxPVFpmSlVRd0pUbEdKVVF3SlVJd0pVUXdKVUpESlRJM0pVUXhKVGhHSlVReEpUZ3lKVVF3SlVKRUpVUXdKVUk0SlVRd0pVSkJYeVZFTUNWQ05pVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNQ1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1ExOGxSREFsUWpNbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrSWxSREFsUWtVbFJEQWxRalFsUkRBbFFrVWxSREFsUWtNbFJEQWxRa1VsUkRFbE9EQWxSREVsT0ROZkpVUXhKVGsyWHlWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUmlWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TVNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ09TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Пам'ятки і персоналії
Пам'ятки
- Поселення Трипільської культури (IV -ІІІ тис. до н. е.);
- Поселення Зарубинецької культури (ІІ ст. до н. е. — ІІ ст. н. е.);
- Два поселення Черняхівської культури (ІІ-IV ст. до н. е.);
- Державна пам'ятка природи місцевого значення «Шершнівська скеля» (1999);
- Хресто-Воздвиженська кам'яна церква (1822—1825, 1893);
- Будинок школи (ХІХ ст.);
- Будинок плодоконсервного заводу (ХІХ ст.);
- Будинок композитора М. Д. Леонтовича, дитячі роки якого (1879—1888) пройшли в Шершнях. Будинок в аварійному стані, меморіальна дошка встановлена до 120-річчя митця (1997);
- Могила першого комсомольця села Бондаря П. Ф. (1939);
- Пам'ятник 146 воїнам односельцям, загиблим на фронтах Другої світової війни (1972, 2005);
- Могила і надгробний хрест на кладовищі жертвам Голодомору (1993);
- Пам'ятник в центрі села жертвам Голодомору і політичних репресій (2009).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxoTDFOMFlXMXdYMjltWDFWcmNtRnBibVZmY3pRMU1pNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RVM1JoYlhCZmIyWmZWV3R5WVdsdVpWOXpORFV5TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Відомі люди
- Леонтович Микола Дмитрович (1877—1921) — видатний український композитор, дитячі роки якого (1879—1888) пройшли в Шершнях;
- Стеценко Кирило Григорович (1882—1922) — український композитор. Викладав музику у Шершнівській школі в 1910 р.;
- Гейден Дмитро Федорович (1862—1926) — граф, предводитель дворянства Вінницького повіту, очільник Вінницького повітового земства. Відомий громадський діяч Східного Поділля, перший редактор першого часопису Вінниччини.
- Костюк, Олександр Васильович — заступник командувача Протиповітряної оборони України, генерал-майор;
- Дамаскіна Валентина Миколаївна — майстриня народної вишивки;
- Рогова Ганна Микитівна — майстриня плетіння з соломки;
- Рогова Людмила Володимірівна (1954 р.н.) — майстриня плетіння з соломки;
- Сіра Ніна Василівна — вироби з природного матеріалу;
- Усатюк Євгенія Данилівна — майстриня народної вишивки.
- Доробало Валентина Романівна — депутат Верховної Ради УРСР 9-го скликання.
Галерея
|
Див. також
- Тиврів
- Василівка (Тиврівський район)
- Гута-Шершнівська
- Курники (Тиврівський район)
- Сутиски (смт)
- Борсків
Миколу Леонтовича, в ніч з 22 на 23 січня 1921 року, було вбито у будинку батька, Дмитра Леонтовича (с. Марківка). Афанасій Грищенко, який представився агентом Гайсинського округу (уездная чрезвычайная комиссия), зв'язав сім'ю священика, та у сусідній кімнаті вимагав гроші і золота у самого Миколи. Застріливши 43- річного композитора, Грищенко вкрав столові прибори, годинник та знайдені в гаманцях гроші. Накинувши на себе кожух господаря та черевики сина вибіг з будинку. Розслідування та суд не відбулись. == Примітки == інформація зі спогадів Ігната Яструбецького, друга Миколи Леонтовича.
- Тиврівщина: Альбом / Стебелєв А., Очеретяний Є. — Туристичне видання. — Вінниця: ТОВ Нілан-ЛТД, 2015. — 80 с. — . — С. 12.
- Цит. по: Ролле, Антоний. Побожье в XVII—XVIII вв. : к истории польского землевладения в Брацлавщине. — Киевская старина. — 1890. — № 9. — С. 456—476; № 11. — С. 303—316; № 12. — С. 412—433.
- Тиврівщина: Краєзнавчі нариси. — смт Тиврів: ТОВ Нілан-ЛТД, 2012. — 306 с. — С. 269.
- , Історія Тиврівщини. — Вінниця: ФОП Барановська Т. П., 2012. — 444 с. — С. 10, 21, 22, 26, 31.
- Тиврівщина: Краєзнавчі нариси. — смт Тиврів: ТОВ Нілан-ЛТД, 2012. — 306 с. — С. 270.
- , Історія Тиврівщини. — Вінниця: ФОП Барановська Т. П., 2012. — 444 с. — С. 48, 49, 53.
- Тиврівщина: Краєзнавчі нариси. — смт Тиврів: ТОВ Нілан-ЛТД, 2012. — 306 с. — С. 6.
- Приходы и церкви Подольской епархіи / Подъ редакціею священника Евфимія Cѣцинскаго // Труды Подольскаго єпархіальнаго историко-статистическаго комитета. — Каменецъ-Подольскъ, 1901. — Вип. 9. — ХХІІІ + 1064 + 175 с. (рос. дореф.) — С. 285.
- , Історія Тиврівщини. — Вінниця: ФОП Барановська Т. П., 2012. — 444 с. — С. 178.
- рос. дореф. Гульдманъ В. Подольская губернія : опытъ географическо-статистическаго описанія. Изданіе Подольскаго губернскаго статистическаго комитета. — Каменецъ-Подольскій, 1889. — 414 + 64 + 26 с. — С. 351.
- , Історія Тиврівщини. — Вінниця: ФОП Барановська Т. П., 2012. — 444 с. — С. 68-69, 74.
- , Історія Тиврівщини. — Вінниця: ФОП Барановська Т. П., 2012. — 444 с. — С. 68-69, 74, 83-84, 97-98.
- Приходы и церкви Подольской епархіи / Подъ редакціею священника Евфимія Cѣцинскаго // Труды Подольскаго єпархіальнаго историко-статистическаго комитета. — Каменецъ-Подольскъ, 1901. — Вип. 9. — ХХІІІ + 1064 + 175 с. (рос. дореф.) — С. 284—285.
- «Шершні Леонтовича»: на Вінниччині будинок композитора рятуватимуть фестивалем - VежA. vezha.vn.ua. оригіналу за 8 листопада 2017. Процитовано 20 січня 2020.
- Фейковий «будинок Леонтовича», який збираються відновлювати. istpravda.com.ua. оригіналу за 20 січня 2020. Процитовано 20 січня 2020.
{{}}
: Текст «Історична правда» проігноровано () - Гульдманъ В. Населенные мѣста Подольской губерніи: Алфавитный перечень населенныхъ мѣстъ губерніи с указаніемъ нѣкоторыхъ справочных о нихъ свѣдѣній / Изданіе Подольскаго губернскаго статистическаго комитета. — Каменецъ-Подольскій : Типографія Подольскаго губернскаго правленія, 1893. — II + IV + 636 с.(рос. дореф.) — С. 566—567.
- Крыловъ А. Населенныя мѣста Подольской губерніи / Изданіе Подольского губернскаго статистического комитета. — Каменецъ-Подольскій : Типографія Подольскаго губернскаго правленія, 1905. — VIII + 563 с.(рос. дореф.) — С. 214—215.
- Приходы и церкви Подольской епархіи / Подъ редакціею священника Евфимія Cѣцинскаго // Труды Подольскаго єпархіальнаго историко-статистическаго комитета. — Каменецъ-Подольскъ, 1901. — Вип. 9. — ХХІІІ + 1064 + 175 с. (рос. дореф.) — С. 284.
- Весь Юго-Западный край. Справочная и адресная книга по Кіевской, Подольской и Волынской губерніямъ / М. В. Довнаръ-Запольскій. — Кіевъ : Изд. Т-ва Л. М. Фишъ и П. Е. Вольсовъ, 1913. — 1158 с. (рос. дореф.) — C. 981
- Тиврівщина: Краєзнавчі нариси. — смт Тиврів: ТОВ Нілан-ЛТД, 2012. — 306 с. — С. 79.
- , Історія Тиврівщини. — Вінниця: ФОП Барановська Т. П., 2012. — 444 с. — С. 98.
- Тиврівщина: Краєзнавчі нариси. — смт Тиврів: ТОВ Нілан-ЛТД, 2012. — 306 с. — С. 7, 118, 138, 271.
- , Історія Тиврівщини. — Вінниця: ФОП Барановська Т. П., 2012. — 444 с. — С. 101—102, 114, 123, 130, 135, 137, 143, 149, 151, 156, 159, 168, 173—175, 183, 185.
- Тиврівщина: Краєзнавчі нариси. — смт Тиврів: ТОВ Нілан-ЛТД, 2012. — 306 с. — С. 272.
- Москаленко, К. С. На Південно-західному напрямі. 1943—1945, спогади командарма, кн. 2. — Київ: Політвидав України, 1984. — С. 252.
- , Історія Тиврівщини. — Вінниця: ФОП Барановська Т. П., 2012. — 444 с. — С. 225.
- Центральний архів Міністерства оборони колишнього СРСР, Ф. 393, оп. 9005, спр. 221, арк. 11. // Цит. по: У боях за Вінниччину: До 50-річчя визволення області від німецько-фашистських загарбників. — Вінниця, 1994. — С. 24.
- Тиврівщина: Краєзнавчі нариси. — смт Тиврів: ТОВ Нілан-ЛТД, 2012. — 306 с. — С. 119, 272—274.
- , Історія Тиврівщини. — Вінниця: ФОП Барановська Т. П., 2012. — 444 с. — С. 280—281.
- История городов и сел Украинской ССР: В 26 т. Винницкая область / АН УССР. Ин-т истории; Гл. редкол.: П. Т. Тронько (пред.) и др. — К.: Гл. ред. Укр. Сов. Энцикл. АН УССР, 1972. — 630 с. — C. 571.
- Тиврівщина: Краєзнавчі нариси. — смт Тиврів: ТОВ Нілан-ЛТД, 2012. — 306 с. — С. 8, 274—277.
- Тиврівщина: Альбом / Стебелєв А., Очеретяний Є. — Туристичне видання. — Вінниця: ТОВ Нілан-ЛТД, 2015. — 80 с. — . — С. 68.
.
Джерела і література
- , Історія Тиврівщини. — Вінниця: ФОП Барановська Т. П., 2012. — 444 с.
- Тиврівщина: Краєзнавчі нариси. — смт Тиврів: ТОВ Нілан-ЛТД, 2012. — 306 с.
- Тиврівщина: Альбом / Стебелєв А., Очеретяний Є. — Туристичне видання. — Вінниця: ТОВ Нілан-ЛТД, 2015. — 80 с. — .
- Білоус, Г. Історія села Шершнів. — Тиврів, 2010. — 11 с.
- Історія села Шершні на офіційному порталі Тиврівського району [ 3 листопада 2014 у Wayback Machine.]
- Чебан, Олег. Колись і Шершні були островом // Урядовий кур'єр. — 2010. — 3 вересня. — C. 9.
- Колесник, Вікторія. Відомі поляки в історії Вінниччини: Біографічний словник. — Вінниця: ВМГО «Розвиток», 2007. — 1008 с. — .
- Історія школи на сайті ЗОШ І-ІІ ст. с. Шершні [ 3 листопада 2014 у Wayback Machine.]
Література
- Василі́вка // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974 — том Вінницька область / А.Ф. Олійник (голова редколегії тому), 1972 : 788с. — С.571 (Шершні)
Посилання
- Погода в селі Шершні [ 20 грудня 2011 у Wayback Machine.]
- Шершні на офіційному сайті Верховної Ради України [ 22 жовтня 2020 у Wayback Machine.]
- Szersznie // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1890. — Т. XI. — S. 906. (пол.)
- Смерть генерала [ 22 січня 2019 у Wayback Machine.]
У Вікісловнику є сторінка Шершні. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi naseleni punkti z takoyu nazvoyu Shershni Shershni selo v Sutiskivskij selishnij gromadi Vinnickogo rajonu Vinnickoyi oblasti Ukrayina Naselennya 901 osoba selo ShershniSilska rada u budinku kincya XIX st Silska rada u budinku kincya XIX st Krayina UkrayinaOblast Vinnicka oblastRajon Vinnickij rajonGromada Sutiskivska selishna gromadaOsnovni daniZasnovane 1570Naselennya 901Plosha 23 03 km Gustota naselennya 39 12 osib km Poshtovij indeks 23304Telefonnij kod 380 4355Geografichni daniGeografichni koordinati 49 01 23 pn sh 28 25 45 sh d 49 02306 pn sh 28 42917 sh d 49 02306 28 42917 Koordinati 49 01 23 pn sh 28 25 45 sh d 49 02306 pn sh 28 42917 sh d 49 02306 28 42917Serednya visota nad rivnem morya 291 mVodojmi Pivdennij BugMisceva vladaAdresa radi 23304 Vinnicka obl Tivrivskij r n s Shershni vul Miru 2KartaShershniShershniMapa Shershni u VikishovishiGeografiyaSelo roztashovane u Vinnickomu rajoni na pravomu berezi r Pivdennij Bug na shlyahu T 0242 za 5 km na zahid vid selisha Tivriv po vidsipnij dorozi za 4 km vid avtoshlyahu T 0230 ta v 20 km vid zaliznichnoyi stanciyi Gnivan Cherez Pivdennij Bug isnuye rozbirnij mist na protilezhnij bereg sho z yednuye z n p Sutiski Susidni naseleni punkti Sutiski Guta ShershnivskaBorskiv Pn TivrivZh Shershni Tivrivskij rajon ShPdMajdan Kurniki Vasilivka Shershnivska skelya Landshaft zemel gorbistij cherez roztashuvannya sela na granitnomu plato vistupi yakogo utvoryuyut Shershnivsku skelyu Cej ob yekt ye botanichnoyu pam yatkoyu prirodi miscevogo znachennya vid 1999 r cherez zrostannya na nomu roslin kserofitiv U 2012 r Shershnivska skelya otrimala u rajonnomu konkursi turistichnih prinad status Perlina Tivrivshini Cherez selo protikaye pritoka Pivdennogo Bugu r Kudashivka yaka utvoryuye kilka stavkiv IstoriyaZasnuvannya i nazva sela Pershe vidome pismove dzherelo de zgaduyetsya nazva sela datuyetsya 1552 r U dokumenti jde mova pro podil sil i mistechok na Tivrivshini mizh polskimi ta ukrayinskimi panami v yakomu vkazano sho rodini Semashkiv distalisya sela Voroshilivka Mayaniv Shershni Ivankivci Nazva za perekazami pohodit vid prizvisha pershogo poselencya Shershuna kozaka i lisnika yakij pislya znishennya u XI st mongolo tatarami s Krasnenkogo sho znahodilosya nepodalik suchasnogo sela Zarvanka zbuduvav novu oselyu poblizu r Kudashivka Cya oselya bula kraj lisa i zapochatkuvala pershu vulicyu u novomu seli zaraz vul Glinki Pivnichno shidna chastina poselennya she na pochatku XX st mala nazvu Vovkotrubivka a u suchasnih Shershnyah zbereglisya gayi z yasena ta graba sho virosli iz korinciv na misti porubanih lisiv Za inshoyu versiyeyu nazva Shershni pishla vid komah shershniv yaki u velikij kilkosti vodilisya v navkolishnih lisah Davnina V terenah teperishnogo sela znajdeno stoyanku Tripilskoyi kulturi yaka atributuyetsya doboyu eneolitu IV II tis do n e u 80 h rokah XX st arheologom B Magomedovim viyavleno zalishki Chernyahivskoyi kulturi u moneti Rimskoyi imperiyi Na shlyahu vid Shershniv do Zarvanki bilya richki Gutyanki isnuvalo davnoruske selo Krasnenke znishene pid chas mongolo tatarskoyi navali U XIV st Shershni razom z navkolishnimi selami Yankiv Ivankivci Mayaniv Voroshilivka nalezhali rodini Semashkiv Potim perejshli u spadshinu rodini Komariv Kozacka doba U period Nacionalno vizvolnoyi vijni v 1648 1657 rr Shershni administrativno vhodyat do skladu Krasnyanskoyi sotni Braclavskogo polku Pam yatkoyu tih chasiv ye kozacka shablya sho bula pidnyata z dna Pivdennogo Bugu i zaraz zberigayetsya u shkilnomu muzeyi istoriyi sela i osviti Polska panshina U XVIII st za chasiv polskoyi panshini u seli rozvivayetsya gospodarstvo torgivlya tradicijni promisli zokrema bortnictvo virobnictvo potashu tkactvo gutnictvo sadivnictvo Za todishnih chasiv 8 selyan volodili 126 bortyami pasiki Viroshuvalis aklimatizovani sorti yabluk grush sliv zokrema sliva sortu Ugorka U 1722 r selo razom z prisilkom Shostakivkoyu v 3 h verstah vid Shershniv zaraz v skladi sela kupuye Pavlo Yaroshinskij Jogo sin Zaharij Yaroshinskij 1700 1774 viv spravzhni vijni z miscevimi feodalami za navkolishni zemli U 1756 r vin zahopiv Tivriv u vidpovid jogo volodarka Domiceliya Kaletinska z rodu Chetvertinskih viddala nakaz zagarbati i spaliti Vasilivku ta Shershni sho chastkovo vdalosya zrobiti Hresto Vozdvizhenska cerkva 1822 1893Doba rosijskogo caratu Za paniv Sobeshanskih Z kincya XVIII st Shershni razom z Kurnikami i Shostakivkoyu nalezhat rodini Sobeshanskih Pomishik Sobeshanskij Ignatij Francovich buv predvoditelem povitovogo dvoryanstva jogo sin Vilgelm vikonuvav obov yazki sekretarya U nih bulo 1054 dush kripakiv iz selish Kalinivka Roginci Antonivci a takozh 243 selyanina z Shershniv 60 z Kurnikiv 17 z Shostakivki Stanom na 1869 r Shershni vidnosyatsya do Tivrivskoyi volosti Vinnickogo povitu U seredini XIX st v Shershnyah nalichuvalosya 77 dvoriv prozhivala 371 osoba cholovichoyi stati selyan vlasnikiv 3 odnodvirci Shoroku voni namolochuvali i prodavali 371 pud ozimini i 85 pudiv yarovini Z 1861 roku kripaki otrimali volyu a za ugodoyu z pomishikom vid 1863 r toj zobov yazavsya prodati selyanam Kurnikiv Shershniv ta Shostakivki vsogo 640 osib 171 desyatinu 1931 sazhen prisadibnoyi zemli za cinoyu 102 krb sriblom za 1 desyatinu a takozh polovu za cinoyu 55 krb za desyatinu Razom selyani vikupili 631 desyatinu zemli na zagalnu sumu 9866 krb 10 kop sriblom Mezha mizh polovoyu ta prisadibnoyu zemleyu prolyagala bilya silskogo cvintarya Cerkva Na chas priyednannya Podillya do Rosijskoyi imperiyi v seli isnuvav starij derev yanij pravoslavnij hram na chest Vozdvizhennya Hresta Gospodnogo trikupolnij pokritij tesom Toj buv zbudovanij na misci pohovannya kozakiv sho zahishali selo vid napadiv tatar i turkiv Okremo vid cerkvi znahodilas dzvinicya Derev yani sporudi znisheni pozhezheyu u 1821 r U 1822 1825 rr na misci starogo hramu koshtom pomishika I F Sobeshanskogo zvedeno isnuyuchu kam yanu cerkvu z odnim kupolom Arhitektura apsidi desho nagaduye tradiciyu u buduvanni katolickih chi greko katolickih hramiv vtim sporuda nikoli ne bula katolickoyu a pochatkovij proekt bulo zmineno cherez nestachu koshtiv Ikonostas vzagali z yavivsya starannyami selyan u 1870 r a ostatochno cerkvu dobudovano u 1893 r Z chasiv Richi Pospolitoyi v hrami zberigalosya unikalne Yevangeliye 1757 r moskovskogo druku yake bulo konfiskovane u 20 h rokah XX st bilshovikami Korpus panskoyi vinokurni HIH st Za paniv Gejdeniv Mayuchi finansovi problemi Sobeshanski she u 1845 r zastavili Shershnivskij mayetok u Peterburzkij opikunskij radi a sami zhili u s Glinske Nareshti u 1870 r prodali pomistya grafu Gejdenu Fedoru Loginovichu generalu vid infanteriyi zgodom finlyandskomu general gubernatoru Za rozporyadzhennyami generala yakij postijno prozhivav u Sankt Peterburzi pomishickij budinok u Shershnivskomu mayetku odrazu u 1870 r bulo viddano pid shkolu Cerkovno parafiyalna shkola v svoyu chergu diyala v seli z 1867 r U 1871 r pobudovano vinokurnij zavod z kam yanimi stinami ta zaliznoyu pokrivleyu U 1885 r zvedeno she odne primishennya vinokurni 4 mlini tri na r Kudashivka pid lisom Berezinoyu na teritoriyi zavodu v rajoni Ficiyivki ta odin na r Gutyanci Dlya miscevih potreb bulo pobudovano cegelnij zavod dorogu brukivku do Sutisok Pomistya Gejdeniv v Shershnyah malo 825 desyatin 1742 sazheni zemli U 1897 r starij graf vidpisav Shershni u vlasnist donki Olgi Odnache Shershnivskim mayetkom faktichno zajmavsya jogo sin Dmitro Gejden yakij uspadkuvav susidni pomistya u Tivrovi Klishevi Sutiskah postijno zhiv u cih miscinah buduchi predvoditelem dvoryanstva Vinnickogo povitu Budinok HIH st zaraz silskij klub ta biblioteka Graf Gejden telefonizuvav pershim na Podilli naseleni punkti Tivriv Sutiski i Shershni Deyaki budinki dlya robitnikiv pobudovani za jogo chasiv zbereglisya do sogodni U 1897 r pobudovana nova dvopoverhova ministerska shkola Groshej ne vistachilo na dah tomu jogo bulo vkrito snipkami z zhitnoyi solomi Odnache u 1899 r dah zgoriv i Gejden pokriv shkolu metalevim pokrittyam Vid 1891 r u seli diyala meteorologichna doshomirna stanciya III rozryadu stvorena na koshti Golovnoyi fizichnoyi observatoriyi Za zminami pogodi sposterigav miscevij paroh Memorialna doshka M D Leontovichu Batko vidatnogo kompozitora M D Leontovicha majzhe 15 rokiv buv parohom u Shershnyah de malenkij Mikola proviv kilka rokiv ditinstva 1879 1888 Isnuye superechliva informaciya shodo budinku de Leontovich zhiv z batkami na dumku odnih ce kam yano ceglyana budivlya u centri sela ukvitchana vidpovidnoyu memorialnoyu doshkoyu i yaka potrebuye kapitalnogo remontu za inshimi danimi ce derev yanij budinok yakij zgoriv she 1898 roku Na rubezhi XX st U 1893 r v Shershnyah narahovuvalos 209 dvoriv z 1856 zhitelyami ta u prisilku Shostakivci 11 dvoriv z 66 meshkancyami A vzhe v 1905 roci v Shershnyah ta Shostakivci nalichuvalosya 316 ta 19 selyanskih gospodarstv vidpovidno Vidtak na pochatku XX st v Shernyah razom z Kurnikami i Shostakivkoyu prozhivalo 2888 chol Sered usih oblikovanih gospodarstv 28 mali tilki prisadibnu zemlyu 6 selyan buli bezzemelnimi 3 gospodarstva mali povnij nadil 93 selyanski dvori ne mali ni voliv ni konej Osnovna sprava naselennya zemlerobstvo Meshkanci takozh zajmalisya lovleyu ribi v Bugu dobuvali budivelnij kamin pisok ta vapnyak na prodazh pracyuvali na miscevih cegelni ta vinokurni a takozh na vinokurni u Sutiskah Sutiskomu mlini cukrovarnyah Gnivani ta Brayilova V seli prozhivalo chimalo tkal ta kamenyariv Odin z korpusiv panskoyi guralni HIS st Shershnivska vinokurnya guralnya zokrema u 1909 1910 rr vigotovila 27424 vidra 40 gradusnogo spirtu z hliba ta kartopli Yiyi upravlyayuchij Oskar fon Ern mav vlasnij osobnyak na vul Panskij u Gnivani Za konfesijnimi oznakami v seli na toj perevazhali pravoslavni 1139 osib 570 cholovikiv i 569 zhinok vidpovidno 351 katolik 157 chol ta 194 zhin 425 staroviriv 218 ta 209 nevelika kilkist yudeyiv Diyali dvi shkoli cerkovnoparafiyalna odnoklasna ta ministerska dvoklasna V ostannij za tverdzhennyami starozhiliv v 1910 r vikladav muziku kompozitor Kirilo Stecenko Persha svitova vijna zabrala z sela kilka voyakiv selyan Voyuvali Kirilo Skakodub Ivan Melnik Ignatij Golovan ta in Revolyucijna doba Pislya povalennya samoderzhavstva gromada Shershniv vzyala pid kontrol pansku ekonomiyu vlashtuvavshi u grafskomu budinku dityachi yasla Odnache vzhe u 1918 r majstrovi iz susidnogo Borskova znyali metalevu krivlyu z panskogo budinku a miscevi zhiteli rozibrali stini budivli do pidmurku U chervni 1918 r na Tivrivshini stalosya selyanske povstannya proti polskih legioneriv Zhiteli s Shershni takozh brali v nomu uchast peresliduyuchi voroga vid sela cherez mist do Sutisok i dali do Gnivani U 1919 r v Shershnyah vstanovilasya vlada bilshovikiv Stvoreno komitet bidnoti z troh osib Zemlyu peredano selyanam 350 dvoriv otrimali 300 desyatin zemli Vtim do kincya 1921 r v Shershnivskomu lisi z yavlyayutsya zagoni UNR Zokrema vidomo pro bij vlitku 1921 r povstanskoyi grupi na choli z kolishnim milicionerom unaslidok yakogo vbito komandira chervonoarmijskogo polku ta dvoh ryadovih V zhovtni 1922 r v seli stvoreno i zareyestrovano tovariske gospodarstvo Vidrodzhennya na choli z A F Dorobalom U vlasnist gospodarstva peredano mlin jogo uchasniki pokazovo zaohocheni premiyami viddavshi derzhavi u svoyu chergu 420 pudiv ozimini Togo zh roku dlya ditej bezbatchenkiv vlashtovano pritulok V cej period rozkurkuleno 6 shershnivskih rodin Shemchonka M F Visockogo L Gerasinyuka O Kushnira I M Kushnira I I Dorobala A A Stanom na 1925 r Shershni perebuvayut u skladi Tivrivskogo rajonu Vinnickoyi okrugi Plodokonservnij zavod V 1926 r na bazi kolishnih panskih pidpriyemstv vidnovleno robotu Shershnivskogo plodokonservnogo zavodu yakij staye epicentrom zhittya selyan Vid 1929 r vin pochinaye vidavati produkciyu fruktovij sik varennya dzhemi kvasheni ogirki kapustu Z 1938 r sushili kartoplyu cibulyu morkvu yabluka dlya osobovogo skladu vijskovih chastin Na nomu u sezonni roboti pracyuvali vid 300 do 400 robochih a pered Drugoyu svitovoyu vijnoyu chiselnist pracivnikiv stanovila 460 osib Sproba stvoriti u 1928 r v seli mashinno traktorne tovaristvo viyavilasya nevdaloyu V 1930 r u seli vidbulis selyanski vistupi proti kolektivizaciyi primusovi pereselennya lyudej v mezhah Tivrivskogo rajonu vtim vzhe v 1931 r zamist poodinokih gospodarstv stvoreno kolgosp im Chubarya 295 gospodarstv 549 chleniv golova kolgospu Golochan golova silradi Kucheruk u Shostakivci kolgosp im Franka hocha chimalo odnoosibnikiv veli gospodarstvo navit do 1936 r Kolgosp pochav viroshuvati zernovi ta ovochevi kulturi V 1932 r na ploshi 40 ga zakladeno plodovij sad yabluni grushi chereshni Golovnogo sadivnika Dovganya Petra Samijlovicha nagorodzheno ordenom Lenina i vidpravleno do Moskvi na Vistavku dosyagnen narodnogo gospodarstva Vvazhayetsya sho Golodomor v Ukrayini 1932 1933 rr u porivnyanni z inshimi navkolishnimi selami ne vidbivsya zhahlivimi naslidkami na Shershnyah cherez robotu plodokonservnogo zavodu blizkist lisu ta riki do yakih hodili u poshukah yizhi meshkanci navit susidnih poselen zokrema z Grishivciv Odnache selo vtratilo cherez golod vid 90 do 120 meshkanciv prizvisha 56 z yakih vstanovleni a odnoselec upovnovazhenij rajkomu partiyi po hlibozagotivlyah u toj chas Musijchuk Mikola Grigorovich vidmovivsya vid takoyi roboti vkorotivshi sobi viku Ponad 30 selyan peredusim pracivniki plodokonservnogo zavodu buli represovani u 30 h 40 rr a kolgosp unaslidok takozh represovanogo V Ya Chubarya perejmenovano u kolgosp im Levanevskogo Pered Drugoyu svitovoyu vijnoyu v Shershnyah pracyuvali trudova shkola z 1920 r hata chitalnya z likvidaciyi nepismennosti dityachi yasla biblioteka dramgurtok hor tovaristvo Prosvita vid 1931 r zamist trudovoyi shkoli nepovno serednya semirichna shkola pri plodokonservnomu zavodi diyav duhovij orkestr z 25 muzikantiv kapelmejster M M Chuhno Memorial uchasnikam vijniFashistska okupaciya Vid pochatku vijni u yiyi pershi dni bulo mobilizovano blizko 200 zhiteliv Shershniv Selo bulo okupovano nimeckimi vijskami 17 lipnya 1941 r a nevdovzi Shershni potrapili do rumunskogo gubernatorstva Transnistriya U miscevomu klubi vlashtuvavsya shtab zhandarmeriyi z shkoli okupanti zrobili soldatsku kazarmu Uves chas okupaciyi pracyuvali kolgosp ta plodokonservnij zavod na yakomu bulo organizovano marmeladnij ceh sho vigotovlyav povidlo Meri i Peri yabluchne j grushove Okremo sushili cukati ovochi frukti zavdyaki specialno zavezenomu sushilnomu aparatu Imperial Bulo vidnovleno robotu mliniv Na pochatku vijni v shkoli she pracyuvali pochatkovi klasi vtim u 1942 r shkolu ostatochno bulo zakrito Odnoselchanka Musijchuk Mariya Grigorivna ta yiyi rodichi perebuvali u lavah Vinnickoyi pidpilnoyi organizaciyi U sichni 1944 r vnaslidok glibokogo rejdu u til protivnika dvoh brigad 1 yi tankovoyi armiyi generala M Yu Katukova buli timchasovo vidbiti Nemiriv Tivriv Voronovicya Voroshilivka 10 11 sichnya 1944 r 8 j gvardijskij mehanizovanij korpus generala I F Dromova ovolodiv naselenimi punktami Voroshilivka Mayaniv Borskiv Shershni Tivriv Vtim kontrnastupom nimci povernuli ci teritoriyi pid svij kontrol she na dva misyaci Pid chas rejdu z grebli Sutiskoyi GES perekinuvsya radyanskij tank ekipazh zaginuv Fashisti vityagnuli tank i dozvolili pohoroniti voyiniv poblizu GES Z povernennyam radyanskoyi vladi tankisti buli perepohovani na Shershnivskomu kladovishi u bratskij mogili zgodom u 50 ti rr XX st znovu perepohovani v centri Sutisok 15 bereznya 1944 r odin z polkiv 151 yi strileckoyi diviziyi forsuvav Pivdennij Bug i ovolodiv na jogo pravomu berezi Shershnyami Voroshilivkoyu i Gutoyu Shershnivskoyu Ostatochno selo zvilnene 18 bereznya 1944 r 153 odnoselci zaginuli na frontah vijni 4 v seli za chasiv okupaciyi blizko 160 meshkanciv povernulisya do ridnogo sela dvoye lyudej buli ostarbajterami Nova istoriya Radyanska doba U 1950 r zemli Shershniv ta Guti Shershnivskoyi bulo ob yednano v yedine gospodarstvo kolgosp im Petrovskogo golova pravlinnya Marcenyuk Kolgospnoyi zemli bulo 1800 ga u tomu chisli 1100 ornoyi Kolektiv mav 10 kinnih plugiv i kultivatoriv 4 zhatki 3 lobogrijki kombajn 2 molotarki avtomobil ZIS 5 Zarplata stanovila 10 kopijok za trudoden i pivkilograma zerna inodi viplachuvalas ovochami solomoyu U 1955 r kolgosp otrimav nazvu Zorya golova Kovalov Oleksij Yevmenovich Za chasiv jogo golovuvannya gospodarstvo stalo najkrashim u rajoni vtim golovu znyali z posadi rishennyam rajkomu partiyi U 1958 r nova reorganizaciya razom ob yednano zemli Shershniv Tivrova Vasilivki golova Melnichuk S P Ale vzhe cherez rik Tivrivske gospodarstvo vidokremilos a reshta pid nazvoyu Zorya komunizmu propracyuvalo do 1989 r Vnaslidok ukrupnennya kolgospiv vidbulis j administrativno teritorialni zmini Shershnivska silska rada bula ob yednana z Tivrivskoyu z centrom v Tivrovi a v 1959 r z Vasilivskoyu silskoyu radoyu z centrom u Vasilivci V seli zalishilas kompleksna brigada nachalnik Dorobalo Andrij Grigorovich u skladi z tvarinnickoyi polovoyi ta traktornoyi lanok Tvarinnicki fermi buli sered najkrashih u rajoni Plodokonservnij zavod chastkovo vidnoviv dovoyenni potuzhnosti U 1950 r pri richnomu plani 8216 krb zavod vikonav jogo na 106 4 Na pidpriyemstvi pracyuvalo 215 robitnikiv Viroblyalisya riznomanitni konservi bulo zapusheno konveyer z virobnictva tomatnogo soku Peredoviki virobnictva u 1995 r buli vidpravleni na Vistavku dosyagnen narodnogo gospodarstva u Moskvi Shkola Vidnovleno robotu nepovnoyi serednoyi shkoli U 1965 r z yavivsya dityachij sadochok 1972 r v seli vstanovleno pam yatnik voyinam zagiblim u vijni z fashizmom rekonstrujovano u 2005 r prokladeno dorogu brukivku do Vasilivki 1975 1978 rr pobudovano primishennya silskogo magazinu 1975 r medpunktu 1977 r V silskomu klubi u 1972 r zorganizuvavsya folklornij etnografichnij ansambl kerivnik Mishasta O V muzichnij kerivnik Ivasik Volodimir Vasilovich yakij u 1983 r buv uchasnikom vseukrayinskogo pisennogo festivalyu Sonyachni klarneti U 1999 r kolektiv pid nazvoyu Bereginya otrimav status narodnogo MagazinNovitnya istoriya Nezalezhna Ukrayina V 1990 r vidnovlyuyetsya Shershnivska silska rada Tivrivskij rajon u skladi vlasne sela Shershni ta susidnoyi Guti Shershnivskoyi Golovami buli Solyanik G R 1990 1998 Vasilchuk M G ta Musijchuk L I 1998 2010 a vid 2010 r Shevchuk L I Pislya 2000 r vporyadkovano dorogu do rajonnogo centru vstanovleno novij avtoshlyahovij rozbirnij mist cherez Pivdennij Bug U 2006 r selo gazifikovano Rozshireno torgovelnu merezhu uporyadkovane silske kladovishe U 1989 r pislya vihodu Shershnivskogo kolgospu zi skladu kolgospu Zorya komunizmu utvorilos gospodarstvo Zorya golova Grishuk K V yake u 2000 r bulo reorganizovano u virobnichij silskogospodarskij kooperativ Rodina z najbilshim rozmirom zemelnih payiv u rajoni po 4 95 ga U 2001 r v seli z yavilos privatne selyansko fermerske gospodarstvo Volodimir 1000 ga zemli gospodar Malyuta V D z viroshuvannya pshenici yachmenyu kukurudzi Gospodarstvo malo u 2011 r 105 goliv velikoyi rogatoyi hudobi a nadij na odnu furazhnu korovu stanoviv 4354 l Iz stvorennyam u 2006 r FG Rostina i V golova Verblyan T V u seli vidnovlyuyetsya sadivnictvo Uchnyami miscevoyi shkoli visadzheno sosnovo dubovij lis zi 100 tisyach sadzhanciv Pislya viznannya u 2001 r Shershnivskogo plodokonservnogo zavodu bankrutom jogo vikupiv direktor VAT Gnivanskij kar yer Bereshuk V O i vidnoviv virobnictvo pidpriyemstva za sezonnim ciklom Misceva shkola u 1989 r stala zagalnoosvitnoyu z dev yatirichnim terminom navchannya V seli pracyuyut klub silska biblioteka feldshersko akusherskij punkt viddilennya zv yazku Pam yatnik zhertvam golodomoru i represij 2009Pam yatki i personaliyiPam yatki Poselennya Tripilskoyi kulturi IV III tis do n e Poselennya Zarubineckoyi kulturi II st do n e II st n e Dva poselennya Chernyahivskoyi kulturi II IV st do n e Derzhavna pam yatka prirodi miscevogo znachennya Shershnivska skelya 1999 Hresto Vozdvizhenska kam yana cerkva 1822 1825 1893 Budinok shkoli HIH st Budinok plodokonservnogo zavodu HIH st Budinok kompozitora M D Leontovicha dityachi roki yakogo 1879 1888 projshli v Shershnyah Budinok v avarijnomu stani memorialna doshka vstanovlena do 120 richchya mitcya 1997 Mogila pershogo komsomolcya sela Bondarya P F 1939 Pam yatnik 146 voyinam odnoselcyam zagiblim na frontah Drugoyi svitovoyi vijni 1972 2005 Mogila i nadgrobnij hrest na kladovishi zhertvam Golodomoru 1993 Pam yatnik v centri sela zhertvam Golodomoru i politichnih represij 2009 Kompozitor M LeontovichVidomi lyudi Leontovich Mikola Dmitrovich 1877 1921 vidatnij ukrayinskij kompozitor dityachi roki yakogo 1879 1888 projshli v Shershnyah Stecenko Kirilo Grigorovich 1882 1922 ukrayinskij kompozitor Vikladav muziku u Shershnivskij shkoli v 1910 r Gejden Dmitro Fedorovich 1862 1926 graf predvoditel dvoryanstva Vinnickogo povitu ochilnik Vinnickogo povitovogo zemstva Vidomij gromadskij diyach Shidnogo Podillya pershij redaktor pershogo chasopisu Vinnichchini Kostyuk Oleksandr Vasilovich zastupnik komanduvacha Protipovitryanoyi oboroni Ukrayini general major Damaskina Valentina Mikolayivna majstrinya narodnoyi vishivki Rogova Ganna Mikitivna majstrinya pletinnya z solomki Rogova Lyudmila Volodimirivna 1954 r n majstrinya pletinnya z solomki Sira Nina Vasilivna virobi z prirodnogo materialu Usatyuk Yevgeniya Danilivna majstrinya narodnoyi vishivki Dorobalo Valentina Romanivna deputat Verhovnoyi Radi URSR 9 go sklikannya GalereyaAvtobusna zupinkaAvtobusna zupinka Memorial uchasnikam vijniMemorial uchasnikam vijni Cerkva Vozdvizhennya Chesnogo Hresta 1822 1893Cerkva Vozdvizhennya Chesnogo Hresta 1822 1893 Shershnivska skelyaShershnivska skelya Budinok kompozitora M LeontovichaBudinok kompozitora M Leontovicha Pivdennij Bug v rajoni s ShershniPivdennij Bug v rajoni s Shershni Div takozhTivriv Vasilivka Tivrivskij rajon Guta Shershnivska Kurniki Tivrivskij rajon Sutiski smt Borskiv Mikolu Leontovicha v nich z 22 na 23 sichnya 1921 roku bulo vbito u budinku batka Dmitra Leontovicha s Markivka Afanasij Grishenko yakij predstavivsya agentom Gajsinskogo okrugu uezdnaya chrezvychajnaya komissiya zv yazav sim yu svyashenika ta u susidnij kimnati vimagav groshi i zolota u samogo Mikoli Zastrilivshi 43 richnogo kompozitora Grishenko vkrav stolovi pribori godinnik ta znajdeni v gamancyah groshi Nakinuvshi na sebe kozhuh gospodarya ta chereviki sina vibig z budinku Rozsliduvannya ta sud ne vidbulis Primitki informaciya zi spogadiv Ignata Yastrubeckogo druga Mikoli Leontovicha Tivrivshina Albom Stebelyev A Ocheretyanij Ye Turistichne vidannya Vinnicya TOV Nilan LTD 2015 80 s ISBN 978 966 924 014 9 S 12 Cit po Rolle Antonij Pobozhe v XVII XVIII vv k istorii polskogo zemlevladeniya v Braclavshine Kievskaya starina 1890 9 S 456 476 11 S 303 316 12 S 412 433 Tivrivshina Krayeznavchi narisi smt Tivriv TOV Nilan LTD 2012 306 s S 269 Istoriya Tivrivshini Vinnicya FOP Baranovska T P 2012 444 s S 10 21 22 26 31 Tivrivshina Krayeznavchi narisi smt Tivriv TOV Nilan LTD 2012 306 s S 270 Istoriya Tivrivshini Vinnicya FOP Baranovska T P 2012 444 s S 48 49 53 Tivrivshina Krayeznavchi narisi smt Tivriv TOV Nilan LTD 2012 306 s S 6 Prihody i cerkvi Podolskoj eparhii Pod redakcieyu svyashennika Evfimiya Cѣcinskago Trudy Podolskago yeparhialnago istoriko statisticheskago komiteta Kamenec Podolsk 1901 Vip 9 HHIII 1064 175 s ros doref S 285 Istoriya Tivrivshini Vinnicya FOP Baranovska T P 2012 444 s S 178 ros doref Guldman V Podolskaya guberniya opyt geografichesko statisticheskago opisaniya Izdanie Podolskago gubernskago statisticheskago komiteta Kamenec Podolskij 1889 414 64 26 s S 351 Istoriya Tivrivshini Vinnicya FOP Baranovska T P 2012 444 s S 68 69 74 Istoriya Tivrivshini Vinnicya FOP Baranovska T P 2012 444 s S 68 69 74 83 84 97 98 Prihody i cerkvi Podolskoj eparhii Pod redakcieyu svyashennika Evfimiya Cѣcinskago Trudy Podolskago yeparhialnago istoriko statisticheskago komiteta Kamenec Podolsk 1901 Vip 9 HHIII 1064 175 s ros doref S 284 285 Shershni Leontovicha na Vinnichchini budinok kompozitora ryatuvatimut festivalem VezhA vezha vn ua originalu za 8 listopada 2017 Procitovano 20 sichnya 2020 Fejkovij budinok Leontovicha yakij zbirayutsya vidnovlyuvati istpravda com ua originalu za 20 sichnya 2020 Procitovano 20 sichnya 2020 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Tekst Istorichna pravda proignorovano dovidka Guldman V Naselennye mѣsta Podolskoj gubernii Alfavitnyj perechen naselennyh mѣst gubernii s ukazaniem nѣkotoryh spravochnyh o nih svѣdѣnij Izdanie Podolskago gubernskago statisticheskago komiteta Kamenec Podolskij Tipografiya Podolskago gubernskago pravleniya 1893 II IV 636 s ros doref S 566 567 Krylov A Naselennyya mѣsta Podolskoj gubernii Izdanie Podolskogo gubernskago statisticheskogo komiteta Kamenec Podolskij Tipografiya Podolskago gubernskago pravleniya 1905 VIII 563 s ros doref S 214 215 Prihody i cerkvi Podolskoj eparhii Pod redakcieyu svyashennika Evfimiya Cѣcinskago Trudy Podolskago yeparhialnago istoriko statisticheskago komiteta Kamenec Podolsk 1901 Vip 9 HHIII 1064 175 s ros doref S 284 Ves Yugo Zapadnyj kraj Spravochnaya i adresnaya kniga po Kievskoj Podolskoj i Volynskoj guberniyam M V Dovnar Zapolskij Kiev Izd T va L M Fish i P E Volsov 1913 1158 s ros doref C 981 Tivrivshina Krayeznavchi narisi smt Tivriv TOV Nilan LTD 2012 306 s S 79 Istoriya Tivrivshini Vinnicya FOP Baranovska T P 2012 444 s S 98 Tivrivshina Krayeznavchi narisi smt Tivriv TOV Nilan LTD 2012 306 s S 7 118 138 271 Istoriya Tivrivshini Vinnicya FOP Baranovska T P 2012 444 s S 101 102 114 123 130 135 137 143 149 151 156 159 168 173 175 183 185 Tivrivshina Krayeznavchi narisi smt Tivriv TOV Nilan LTD 2012 306 s S 272 Moskalenko K S Na Pivdenno zahidnomu napryami 1943 1945 spogadi komandarma kn 2 Kiyiv Politvidav Ukrayini 1984 S 252 Istoriya Tivrivshini Vinnicya FOP Baranovska T P 2012 444 s S 225 Centralnij arhiv Ministerstva oboroni kolishnogo SRSR F 393 op 9005 spr 221 ark 11 Cit po U boyah za Vinnichchinu Do 50 richchya vizvolennya oblasti vid nimecko fashistskih zagarbnikiv Vinnicya 1994 S 24 Tivrivshina Krayeznavchi narisi smt Tivriv TOV Nilan LTD 2012 306 s S 119 272 274 Istoriya Tivrivshini Vinnicya FOP Baranovska T P 2012 444 s S 280 281 Istoriya gorodov i sel Ukrainskoj SSR V 26 t Vinnickaya oblast AN USSR In t istorii Gl redkol P T Tronko pred i dr K Gl red Ukr Sov Encikl AN USSR 1972 630 s C 571 Tivrivshina Krayeznavchi narisi smt Tivriv TOV Nilan LTD 2012 306 s S 8 274 277 Tivrivshina Albom Stebelyev A Ocheretyanij Ye Turistichne vidannya Vinnicya TOV Nilan LTD 2015 80 s ISBN 978 966 924 014 9 S 68 Dzherela i literatura Istoriya Tivrivshini Vinnicya FOP Baranovska T P 2012 444 s Tivrivshina Krayeznavchi narisi smt Tivriv TOV Nilan LTD 2012 306 s Tivrivshina Albom Stebelyev A Ocheretyanij Ye Turistichne vidannya Vinnicya TOV Nilan LTD 2015 80 s ISBN 978 966 924 014 9 Bilous G Istoriya sela Shershniv Tivriv 2010 11 s Istoriya sela Shershni na oficijnomu portali Tivrivskogo rajonu 3 listopada 2014 u Wayback Machine Cheban Oleg Kolis i Shershni buli ostrovom Uryadovij kur yer 2010 3 veresnya C 9 Kolesnik Viktoriya Vidomi polyaki v istoriyi Vinnichchini Biografichnij slovnik Vinnicya VMGO Rozvitok 2007 1008 s ISBN 966 8877 05 5 Istoriya shkoli na sajti ZOSh I II st s Shershni 3 listopada 2014 u Wayback Machine LiteraturaVasili vka Istoriya mist i sil Ukrayinskoyi RSR u 26 t P T Tronko golova Golovnoyi redkolegiyi K Golovna redakciya URE AN URSR 1967 1974 tom Vinnicka oblast A F Olijnik golova redkolegiyi tomu 1972 788s S 571 Shershni PosilannyaPogoda v seli Shershni 20 grudnya 2011 u Wayback Machine Shershni na oficijnomu sajti Verhovnoyi Radi Ukrayini 22 zhovtnya 2020 u Wayback Machine Szersznie Slownik geograficzny Krolestwa Polskiego Warszawa Druk Wieku 1890 T XI S 906 pol Smert generala 22 sichnya 2019 u Wayback Machine U Vikislovniku ye storinka Shershni