Черні́гівський обласни́й історич́ний музе́й і́мені В. В. Тарно́вського — державний обласний музей у місті Чернігові (Україна); один із найдавніших історичних музеїв держави; значний науковий і культурно-просвітницький осередок міста, регіону та країни.
Чернігівський обласний історичний музей імені В. В. Тарновського | |
---|---|
![]() | |
51°29′21″ пн. ш. 31°18′33″ сх. д. / 51.48917° пн. ш. 31.30917° сх. д.Координати: 51°29′21″ пн. ш. 31°18′33″ сх. д. / 51.48917° пн. ш. 31.30917° сх. д. | |
Тип | історичний |
Назва на честь | Тарновський Василь Васильович |
Країна | ![]() |
Розташування | |
Адреса | вул. Музейна, 4 |
Архітектор | А. Д. Захаров |
Засновано | 1896 р. |
Відкрито | 1902 р. |
Фонд | понад 160 000 предметів |
Відвідувачі | понад 150 000 осіб на рік |
Директор | |
Сайт | Офіційний сайт музею |
![]() ![]() Чернігівський обласний історичний музей імені Василя Тарновського (Україна) | |
Загальні дані
Чернігівський обласний історичний музей імені В. В. Тарновського міститься в історичній триповерховій будівлі в стилі класицизму за адресою:
- вул. Музейна, буд. 4, м. Чернігів—14000 (Україна).
Музейна будівля — колишній будинок Чернігівської чоловічої гімназії, зведений за «зразковим» проектом відомого російського архітектора Андреяна Захарова.
Режим роботи музею: від 09:00 до 17:00 (у літній період — субота, неділя з 10:00 до 18:00), вихідний — четвер.
Директор музейного закладу — Лаєвський Сергій Лазаревич.
З історії музею
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekpqTDFSb1pWOWlkV2xzWkdsdVoxOXZabDluZVcxdVlYTnBkVzFmWm05eVgySnZlWE5mSlRJNFEyaGxjbTVwWjI5MkpUSTVMaTVxY0djdk16QXdjSGd0VkdobFgySjFhV3hrYVc1blgyOW1YMmQ1Ylc1aGMybDFiVjltYjNKZlltOTVjMThsTWpoRGFHVnlibWxuYjNZbE1qa3VMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Початки музейної справи в Чернігові
Чернігівський історичний музей заснований у 1896 році — 14 (26) листопада урочисто відкрито Чернігівську губернську вчену архівну комісію та її історичний музей, а наприкінці року губернська земська управа одержала заяву Василя Тарновського, в якій відомий громадський діяч, колекціонер і меценат пропонував земству прийняти в дарунок колекцію старожитностей і створити на її основі Музей українських старожитностей.
Через бюрократичну тяганину відкрити музей українських старожитностей імені В. В. Тарновського для відвідувачів вдалося лише 1902 року. А ще до того, у 1900 році, Чернігівська духовна консисторія ухвалила рішення про заснування церковного музею — Чернігівського єпархіального сховища старожитностей, яке розпочало діяльність у 1907 році, ставши таким чином третім музеєм губернського міста.
1912 року стає зберігачем, згодом — директором музею маляр, скульптор, критик Іван Рашевський.
Після встановлення в 1919 році радянської влади, в реквізованому будинку родини Милорадовичів був відкритий музей поміщицького побуту і мистецтва. А за рік, у 1920 році, створений Чернігівський етнографічний музей, або музей селянського побуту, ще за рік (1921) — музей культів, основою якого стала також реквізована і націоналізована колекція колишнього єпархіального музею.
У 1923 році всі 5 чернігівських музеїв де-юре об'єдналися у Чернігівський Державний музей.
Становлення музею за СРСР
У 1925 році об'єднаному Чернігівському Державному музеєві виділили будинок колишнього Селянського банку.
Після утворення Чернігівської області (жовтень 1932 року) в цьому приміщенні розмістився обласний комітет КП(б)У. А музей у 1933 році переїхав на Чернігівський Дитинець-Вал — у будинок класичної чоловічої гімназії, де й перебуває понині.
У 1920-х — на початку 1930-х років у музеї працювала ціла плеяда знаних істориків, етнографів, мистецтвознавців, археологів — С. Баран-Бутович, М. Вайнштейн, В. Дроздов, Б. Луговський, Б. Пилипенко, П. Смолічев, Б. Шевелів, В. Шугаєвський, . Майже всі вони зазнали утисків і репресій у 1930-х роках.
1939 року Чернігівський державний історичний музей (таку назву він отримав у 1934 році) був визнаний об'єктом республіканського значення і переведений на республіканський бюджет. На цей час його колекції нараховували понад 60 тисяч пам'яток, а бібліотека — понад 40 тисяч томів книг.
Із початком Німецько-радянської війни в серпні 1941 року частина музейного зібрання була евакуйована до Уфи і Чкалова (Оренбурга). Будинок музею під час війни сильно постраждав. У грудні 1943 року після захоплення Чернігова Червоною Армією музей відновив свою діяльність у приміщенні Музею українських старожитностей ім. В. В. Тарновського.
У повоєнний час ускладнюється структура музею, створюються нові підрозділи:
- 1965 рік — художній відділ;
- 1970 рік — сектор охорони пам'яток історії та культури;
- 1972 рік — науково-методичний сектор для надання допомоги музеям на громадських засадах;
- 1981 рік — сектор охорони пам'яток археології.
У другій половині 1970-х рр. Чернігівський історичний музей повертається до будинку колишньої чоловічої гімназії, у своє довоєнне приміщення.
Музейна експозиція, створена в 1979 році за проектом київських художників Ю. Кисличенка та І. Левитської, була відзначена дипломом ВДНГ УРСР. У грудні цього ж (1979) року перших відвідувачів прийняв відділ народного декоративного мистецтва Чернігівщини, створений у 1978 році.
У 1983 році художній відділ Чернігівського історичного музею перетворюється на самостійний музейний заклад — Чернігівський художній музей.
У 1986 році на правах відділу Чернігівському історичному музеєві передають Чернігівський музей бойової слави, побудований за ініціативи ветеранів війни і громадськості міста.
1989 року на базі госпрозрахункової групи сектору археології виникла установа, яка займалася дослідженням археологічних пам'яток у зонах забудови, — Чернігівський обласний археологічний центр.
Музей у незалежній Україні
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 листопада 1991 року № 345 музеєві повернуте ім'я В. В. Тарновського.
Від 1992 року Чернігівський музей бойової слави працює на правах військово-історичного відділу Чернігівського обласного історичного музею імені В. В. Тарновського.
У 1997 році при реєстрації відповідно до Закону України «Про музеї і музейну справу», враховуючи розмежування форм власності, музей отримав повну титульну назву — Чернігівський обласний історичний музей імені Василя Васильовича Тарновського.
У 1998 році сектори охорони пам'яток історії та культури і археології були об'єднані в Чернігівську обласну інспекцію охорони пам'яток історії і культури, підпорядковану обласному управлінню культури.
У 1996 році в Чернігові та країні урочисто відзначене 100-річчя заснування музею, за визначний внесок у справу відродження багатовікових традицій духовності й історичної пам'яті, дослідження, збереження і примноження історико-культурної спадщини українського народу він нагороджений премією ім. Д. І. Яворницького Всеукраїнської спілки краєзнавців. У 2002 р. відбулися заходи з нагоди 100-річчя відкриття Музею українських старожитностей В. В. Тарновського, зібрання якого є найціннішою складовою частиною нинішнього музею.
У 2006 році музей відсвяткував свій 110-літній ювілей.
До середини цього (2006) року на правах відділу працював Музей народного декоративного мистецтва Чернігівщини, що розташовувався в Катерининській церкві, але після ухвалення рішення про передачу споруди релігійній громаді експозиція відділу була демонтована.
Нині (кінець 2000-х років) Чернігівський обласний історичний музей імені В. В. Тарновського — знаний у країні науковий і культурно-просвітницький центр, який не лише знайомить відвідувачів із минулим України, а й провадить науково-дослідницьку, пошукову, культурницьку, видавничу діяльність, бере і організовує силами своїх співробітників різноманітні культурні заходи та акції.
Фонди, експозиція, діяльність
Музейне зібрання Чернігівського обласного історичного музею імені В. В. Тарновського нараховує понад 160 тисяч одиниць зберігання загальноукраїнського значення.
У теперішній час (2010) Чернігівський історичний музей ім. В. В. Тарновського має 2 самостійні експозиції.
- Історичний музей — розміщується у пам'ятці архітектури початку XIX століття по вулиці Музейній, 4. Експозиція, створена за хронологічним принципом, розповідає про історію Чернігівщини від часів палеоліту і до сьогодення, про її видатних уродженців і персоналії, пов'язані з краєм. Її складовими частинами є постійні виставки «Родинні маєтки — осередки культури і благодійництва», «Уродженці Чернігівщини — видатні діячі науки і культури ХХ ст.», «Чернігів на зрізі століть». Тимчасові виставки, побудовані як за тематичним, так і за систематичним принципом, експонуються у виставковому залі або в експозиційних залах музею.
- Військово-історичний музей — розміщується у пристосованому, збудованому в 1985 році, приміщенні. Експозиція має два окремих розділи — «Військова історія Чернігівщини» та «Бойовий шлях колишньої 1-ї гвардійської армії», виставки — «Чернігівці на фронтах Другої Світової війни», «Визволення Чернігівщини від німецько-фашистських загарбників». Виставковий зал використовується для створення виставок не лише на воєнну тематику, але й на інші теми, в тому числі художніх. Музей оснащений технічними засобами, має кіно-лекційний зал.
Найдавніший період історії Чернігівської землі, починаючи з доби пізнього палеоліту, висвітлюють пам'ятки археології. Особливо цінними серед них є зібрання хрестів-енколпіонів, давньоруські ювелірні вироби і прикраси, що надійшли у складі 8 скарбів та як індивідуальні знахідки, скарб гривень чернігівського типу, зброя Х—ХІІІ століть, у тому числі 6 мечів і 3 скрамасакси, дерев'яний колодязь Х століття, вислі печатки, пряслиця та амфори з графіті, знахідки Міжнародної Шестовицької археологічної експедиції. Історія формування археологічної колекції музею стала темою окремої кандидатської дисертації.
Добре знаною серед фахівців є унікальна колекція речових і документальних пам'яток XVII—XVIII століть (доби Гетьманщини), основу якої становить зібрання В. В. Тарновського. Вона містить козацькі клейноди, холодну і вогнепальну зброю, гармати, військове спорядження, посуд, одяг, в тому числі слуцькі пояси, вишиті окрайки, гапти, хатнє і церковне начиння, ювелірні вироби, серед яких 15 робіт видатного українського золотаря І. Равича, портрет Б. Хмельницького й авторську модель його пам'ятника скульптора М. Микешина, речі, пов'язані з іменами Я. Остряниці, І. Мазепи, С. Палія, П. Полуботка, В. Кочубея, Л. Барановича, В. Дуніна-Борковського, Я. Лизогуба, М. Ханенка, І. Максимовича, Д. Ростовського, І. Скоропадського, К. Розумовського тощо.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekV3THlWRU1DVTVSU1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ05GOGxSREFsUWtFbFJEQWxRamdsUkRBbFFrVWxSREVsT0RJbFJEQWxRakJmSlVReEpUZzNKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVRd0pVSkVKVVF3SlVJNEpVUXdKVUl6SlVRd0pVSkZKVVF3SlVJeUpVUXhKVGd4SlVRd0pVSkJKVVF3SlVKRkpVUXdKVUk1WHlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNFFsOGxSREFsT1RnbFJEQWxRa0lsUkRFbE9FTWxSREFsUWpnbFJEQWxRa1FsUkRFbE9ERWxSREFsUWtFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqbGZKVVF3SlRreEpVUXdKVUpGSlVRd0pVSTJKVVF4SlRoREpVUXdKVUkxSlVRd0pVSTVYeVZFTUNVNVF5VkVNQ1ZDTUNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1DVkNPQzVxY0djdk1qSXdjSGd0SlVRd0pUbEZKVVF3SlVKQkpVUXdKVUpDSlVRd0pVSXdKVVF3SlVJMFh5VkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TWlWRU1DVkNNRjhsUkRFbE9EY2xSREFsUWpVbFJERWxPREFsUkRBbFFrUWxSREFsUWpnbFJEQWxRak1sUkRBbFFrVWxSREFsUWpJbFJERWxPREVsUkRBbFFrRWxSREFsUWtVbFJEQWxRamxmSlVRd0pVSTRKVVF3SlVKQkpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkVKVVF4SlRoQ1h5VkVNQ1U1T0NWRU1DVkNRaVZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNE1TVkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ09WOGxSREFsT1RFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqWWxSREVsT0VNbFJEQWxRalVsUkRBbFFqbGZKVVF3SlRsREpVUXdKVUl3SlVReEpUZ3lKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVRd0pVSTRMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Документальні пам'ятки цієї доби репрезентовані 156 гетьманськими універсалами в оригіналах і копіях XVIII століття, родинними архівами Забіл, Лашкевичів, Милорадовичів, Полетик, Тарновських, , архівами судових установ, ратуш, монастирів, списками козацьких літописів, рукописними книгами, стародруками, серед яких — 2 примірники Острозької Біблії, перше чернігівське видання «Перло многоценноє» К. Ставровецького Транквіліона (1646), 53 Євангелія у коштовних оправах. Найдавнішим друкованим Євангелієм у музейній збірці є Євангеліє 1600 року у срібному окладі.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMems1THlWRU1DVkJOQ1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNNeVZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNE1sOGxSREVsT0VRbFJEQWxRa0VsUkRFbE9ERWxSREFsUWtZbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqY2xSREFsUWpnbFJERWxPRFlsUkRBbFFqZ2xSREFsUWpoZkpVUXdKVUpESlVReEpUZ3pKVVF3SlVJM0pVUXdKVUkxSlVReEpUaEdMbDlZVmtsSlh5VkVNQ1ZDTWk0dWFuQm5Mekl5TUhCNExTVkVNQ1ZCTkNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDTXlWRU1DVkNReVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUkNWRU1TVTRNbDhsUkRFbE9FUWxSREFsUWtFbFJERWxPREVsUkRBbFFrWWxSREFsUWtVbFJEQWxRamNsUkRBbFFqZ2xSREVsT0RZbFJEQWxRamdsUkRBbFFqaGZKVVF3SlVKREpVUXhKVGd6SlVRd0pVSTNKVVF3SlVJMUpVUXhKVGhHTGw5WVZrbEpYeVZFTUNWQ01pNHVhbkJuLmpwZw==.jpg)
XIX і ХХ століття представлені, крім майнових документів, приватним листуванням представників вже згаданих дворянських родів, фондами видатних громадських і культурних діячів України П. Куліша і Ганни Барвінок, О. Марковича, І. Шрага, В. Горленка, Л. Глібова, , І. Нечуя-Левицького, фотографіями і поштівками, листівками, у тому числі гектографічними відбитками, різних політичних партій. Безцінними реліквіями є 2 автографи Т. Шевченка, 3 листи М. Гоголя та мініатюрний портрет видатного письменника, написаний на зрізі кістки мамонта імовірно О. Івановим, срібний вінок, покладений на могилу Куліша від І. Пулюя, переклад Біблії українською мовою, зроблений уродженцем Чернігівщини П. Морачевським, малюнки С. де Бальмена до творів П. Куліша, вулик П. Прокоповича, меблі з маєтків Галаганів, О. Рахманової (доньки декабриста С. Волконського), вишивки бісером тощо.
Про участь чернігівців у найважливіших подіях XX століття, розвиток економіки і культури, громадське життя краю розповідають документи, фотографії, нагороди, зразки продукції, побутові речі, зброя, мистецькі твори, меморіальні речі. З-поміж них — малюнки, фото, листи з Соловків представників «доби розстріляного відродження»; партизанські речі, листівки, стіннівки 1941–1945 рр.; комплекси речових і документальних пам'яток учасників оборони і захоплення Чернігівщини, видатних вчених і діячів культури — лауреатів Державних премій СРСР і України, льотчиків-космонавтів—вихованців Чернігівського вищого військового авіаційного училища льотчиків, ліквідаторів аварії на ЧАЕС і воїнів-інтернаціоналістів; матеріали, що висвітлюють діяльність політичних партій і національно-культурних товариств. В музеї зберігається орден Леніна, яким була в 1967 році нагороджена Чернігівська область, і перший національний прапор, встановлений Чернігівською організацією Народного Руху України на своєму приміщенні у 1990 році.
Широко представлені в експозиціях і на виставках пам'ятки етнографії і нумізматики, вироби з порцеляниу та фаянсу. Багата сфрагістична колекція, в якій, зокрема, маємо 135 відбитків 15 модифікацій гетьманських печаток 1603–1765 років, лягла в основу кандидатської дисертації «Козацькі печатки Гетьманщини другої половини XVII–XVIII ст. за архівними матеріалами Чернігівського історичного музею ім. В. В. Тарновського».
Бібліотека музею нараховує понад 20 тисяч томів XVIII–XXI століть. Крім наукової, науково-популярної, довідкової літератури, творів красного письменства, в ній широко представлені здобутки чернігівських істориків і краєзнавців.
Протягом десятиліть Чернігівський обласний історичний музей імені В. В. Тарновського є помітним історико-краєзнавчим центром. Дослідження його наукових працівників публікуються на сторінках наукових журналів, місцевої преси, каталогів. Підготовлені різноманітні довідники «Каталог коллекции холодного оружия», «Гапти XVII–XIX століть у збірці Чернігівського історичного музею», «Міські печатки Лівобережної України XVII–XVIII ст.», «Стародруки в колекції ЧІМ», каталоги фондових колекцій вишивки, вогнепальної зброї, срібних світських речей, рукописів XVI–XVIII століть.
Чернігівський історичний музей імені В. В. Тарновського є співзасновником Всеукраїнської асоціації музеїв та Українського комітету ІСОМ.
Керівний склад музею
Першим завідувачем Музею українських старожитностей В. В. Тарновського можна вважати Марію Грінченко (1863—1928), дружину відомого письменника, громадського діяча Бориса Грінченка (1863—1910). На цю посаду її призначила земська управа у серпні 1900 року. Однак через два місяці вона залишила місце роботи, оскільки не була затверджена губернатором.
1. Шелухін Андрій Павлович (1871—1931) – перший офіційний керівник музею. Був наглядачем Музею українських старожитностей В. В. Тарновського у 1902—1911 роках. Призначений на посаду за сприяння Михайла Коцюбинського.
2. Модзалевський Вадим Львович (1882—1920). Очолював музей у 1911—1912 роках.
3. Рашевський Іван Григорович (1849—1921) – чернігівський художник, громадський діяч, деякий час працював у губернському присутствії у судових справах, був директором Музею українських старожитностей В. В. Тарновського з 1912 до 1921 року.
4. Шугаєвський Валентин Андрійович (1884—1966) – у 1922 році призначений директором І-го Радянського музею (так був названий радянською владою Музей українських старожитностей В. В. Тарновського) – одного з дев'яти музеїв республіки, переведених на утримання держави як таких, що мають загальнодержавне значення. У 1923 році очолив перейменований на той час Чернігівський державний музей, який об'єднав п'ять чернігівських музеїв.
5. Вайнштейн Марк Григорович (1894-?) став на чолі колективу чернігівських музейників у 1925 році, коли Валентин Шугаєвський залишив посаду за станом здоров'я. У 1931 році Вайнштейна М. звільнили, звинувативши в антирадянській діяльності. (ЦДАВО, ф. Р–166, оп. 12, спр. 977, арк. 1‑6.)
6. Мефедова М. Ф. (1881-?)* – за походженням українка. Освіта середня. Директор музею з 1927 року. Член РСДРП з 1909 р. Стаж: Завагітпунктом (1919), інструктор (1920), завполітосвітою (1920-1921), завагітвідділом парткому (1922-1925), завгуб. відділом (1925-1926 р.), зав культвідділом агітпропаганди (1925–1927) р. (ЦДАВО, ф.Р–166, оп. 9, спр. 1467, арк. 21 зв.). Досвідчений музейник, з 1927 р. директор Волинського науково-дослідного музею, очолила історичний музей у Чернігові у 1931 році на прохання місцевої влади. Через два роки її звільнили, звинувативши у саботажі.
7. Мірошниченко М. О. (?-?)* працював на посаді директора історичного музею з грудня 1933 року до серпня 1934 року.
8. Датчук А. В. (?-?)* працював на посаді директора музею з 1934 року до 1941 року – початку радянсько — німецької війни.
9. Попко Олександр Олексійович (1894—1974) у 1925 році закінчив філологічний факультет Київського університету імені Шевченка. У музеї працював з 1934 року. Очолював музейний колектив у 1943—1945 роках. У 1946—1956 роках працював в Інституті археології АН УРСР. Досліджував археологію стародавнього Чернігова та Чернігівщини, брав участь в археологічних експедиціях у Чернігові та у с. Шестовиці Чернігівського району.
10. Єдомаха Іван Іванович (1919—1988) – чернігівський історик, археолог, музейний працівник. Закінчив історичний факультет Чернігівського учительського інституту. У музеї працював понад 25 років. У 1945—1948 роках – заступник директора музею з наукової роботи, потім очолював відділ феодалізму. Зробив внесок у розвиток археологічних та краєзнавчих розвідок Придесення. Започаткував археологічні дослідження Новгорода-Сіверського.
11. Голик Петро Васильович (1911-?) За фахом педагог, закінчив Чернігівський педагогічний інститут соціального виховання та Київський педінститут імені Горького. Очолював колектив музейників з січня 1945 до березня 1946 років.
12. Яцура Михайло Терентійович – заступник директора з наукової роботи Чернігівського історичного музею у 1949—1962 роках. У 1965 році був переведений на посаду директора обласного архіву.
13.Левенко Андрій Іванович (1901—1973) призначений на посаду директора історичного музею у Чернігові у 1946 році. Закінчив Інститут Червоної професури у м. Харкові, мав науковий ступінь – кандидат історичних наук, доцент. У 1962 році А. І. Левенко переведений на посаду заступника директора музею з наукової роботи.
14.Чехов Василь Петрович (? –1963) Керував музеєм у 1962—1964 роках. До призначення працював в облвиконкомі. Загинув в автомобільній катастрофі.
15. Філін Олександр Васильович (1915—1991) – партійний працівник, закінчив вищу військово-політичну школу при Головному політичному управлінні та вищу офіцерську школу пропагандистів Радянської армії. Учасник Фінської та радянсько — німецької воєн. На початку 60-х років ХХ ст. працював лектором Чернігівського обкому партії. У 1964—1982 роках керував колективом історичного музею. Був нагороджений двома орденами Червоної Зірки та Орденом Вітчизняної війни.
16. Чернявська Надія Василівна (1927 р.н.) закінчила історичний факультет Чернівецького університету. У 1952 розпочала працювати у музеї. Очолювала відділ сучасності, а згодом радянський. З 1970 до 1975 року працювала заступником директора з наукової роботи.
17. Попудренко Мотрона Автономівна (1923 р.н) закінчила історичний факультет Київського державного університету імені Т. Г. Шевченка. В історичному музеї працювала з 1948 до 1986 року. Пройшла шлях від старшого наукового співробітника до заступника директора з наукової роботи (з 1975 до 1983 року).
18. Неділя Анатолій Іванович (1944 р.н.) Навчався на історичному факультеті Чернігівського педагогічного інституту, потім закінчив такий же факультет Київського університету імені Т. Г. Шевченка. Директор Чернігівського історичного музею у 1982—1998. До виходу на заслужений відпочинок очолював обласний архів.
19. Онищенко Валентина Іванівна (1948 р.н.) – старший викладач кафедри всесвітньої історії Чернігівського державного педагогічного університету імені Т. Г. Шевченка. Закінчила історичний факультет Київського університету імені Т. Г. Шевченка. Працювала викладачем історії Ніжинському педагогічному інституті імені М. В. Гоголя, лектором обкому партії. Протягом 1984—1986 років – заступник директора історичного музею з наукової роботи.
20. Лазаренко Володимир Гнатович (1939—1989) за фахом був військовим, офіцер запасу, підполковник. Закінчив військово-педагогічний та філософський факультети Військово-політичної орденів Леніна та Жовтневої революції Червонознаменної академії імені В. І. Леніна. У Чернігові працював викладачем кафедри марксизму-ленінізму вищого військового авіаційного училища льотчиків. Нагороджений 8 медалями. У 1987—1988 роках працював заступником директора Чернігівського історичного музею з наукової роботи.
21. Лаєвський Сергій Лазаревич (1967 р.н.) закінчив історико-філологічний факультет Гомельського державного університету імені Франциска Скорини. Очолює Чернігівський історичний музей імені В. В. Тарновського з 1999 року.
22. Линюк Людмила Петрівна (1955 р.н.) працює заступником директора музею з наукової роботи з 1988 року (на роботі в музеї з 1983 року). Закінчила історико-філологічний факультет Гомельського університету імені Ф.Скорини.
23. Блакитний Максим Михайлович (1981 р.н.) виконуючий обов'язки директора з жовтня 2023 року (в музеї з 2007 року), кандидат історичних наук (2020 рік). Працював заступником директора музею з наукової роботи з 2021 року.
Примітки
- Чернігівський історичний музей ім. В.В.Тарновського [ 1 грудня 2008 у Wayback Machine.] на Управління культури і туризму Чернігівської обласної державної адміністрації [ 2 лютого 2011 у Wayback Machine.]
- Музей Тарнавського [ 13 грудня 2007 у Wayback Machine.] на журнал «Музеї України» [ 15 липня 2011 у Wayback Machine.]
- . Архів оригіналу за 2 липня 2013. Процитовано 13 березня 2010.
- , директор Чернігівського обласного історичного музею ім. В.В. Тарновського. (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 7 лютого 2015. Процитовано 7 лютого 2015.
Джерела та література
- Піскова Е. М.. Чернігівський історичний музей [ 13 березня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2013. — Т. 10 : Т — Я. — С. 522. — .
- Піскова Е. М.. Vузей чернігівської вченої архівної комісії [ 2 жовтня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2010. — Т. 7 : Мл — О. — С. 117. — .
- Піскова Е. М. Музей українських старожитностей імені В. В. Тарновського Чернігівського губернського земства // там же, с.116
- Офіційний сайт музею [ 1 жовтня 2013 у Wayback Machine.]
- Чернігівський історичний музей ім. В. В. Тарновського [ 1 грудня 2008 у Wayback Machine.] на Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації [ 2 лютого 2011 у Wayback Machine.]
- Чернігівський історичний музей ім. В. В. Тарновського [ 24 листопада 2012 у Wayback Machine.] на Музеї Чернігівщини [ 5 квітня 2015 у Wayback Machine.]
- Музей Тарнавського [ 13 грудня 2007 у Wayback Machine.] на
- Чернігівський обласний історичний музей ім. В. Тарновського [ 21 грудня 2011 у Wayback Machine.] на www.prostir.museum/ («Музейний простір України») [ 21 грудня 2011 у Wayback Machine.]
- 3D-модель Чернігівського державного історичного музею (Google Earth) [ 2 липня 2013 у Wayback Machine.]
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Каталог украинских древностей коллекции В. В. Тарновского. Київ, 1898. [ 4 квітня 2016 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cherni givskij oblasni j istorich nij muze j i meni V V Tarno vskogo derzhavnij oblasnij muzej u misti Chernigovi Ukrayina odin iz najdavnishih istorichnih muzeyiv derzhavi znachnij naukovij i kulturno prosvitnickij oseredok mista regionu ta krayini Chernigivskij oblasnij istorichnij muzej imeni V V Tarnovskogo51 29 21 pn sh 31 18 33 sh d 51 48917 pn sh 31 30917 sh d 51 48917 31 30917 Koordinati 51 29 21 pn sh 31 18 33 sh d 51 48917 pn sh 31 30917 sh d 51 48917 31 30917TipistorichnijNazva na chestTarnovskij Vasil VasilovichKrayina UkrayinaRoztashuvannya Ukrayina ChernigivAdresavul Muzejna 4ArhitektorA D ZaharovZasnovano1896 r Vidkrito1902 r Fondponad 160 000 predmetivVidviduvachiponad 150 000 osib na rikDirektorSajtOficijnij sajt muzeyuChernigivskij oblasnij istorichnij muzej imeni Vasilya Tarnovskogo Ukrayina Chernigivskij oblasnij istorichnij muzej imeni Vasilya Tarnovskogo u VikishovishiZagalni daniChernigivskij oblasnij istorichnij muzej imeni V V Tarnovskogo mistitsya v istorichnij tripoverhovij budivli v stili klasicizmu za adresoyu vul Muzejna bud 4 m Chernigiv 14000 Ukrayina Muzejna budivlya kolishnij budinok Chernigivskoyi cholovichoyi gimnaziyi zvedenij za zrazkovim proektom vidomogo rosijskogo arhitektora Andreyana Zaharova Rezhim roboti muzeyu vid 09 00 do 17 00 u litnij period subota nedilya z 10 00 do 18 00 vihidnij chetver Direktor muzejnogo zakladu Layevskij Sergij Lazarevich Z istoriyi muzeyuPochatki muzejnoyi spravi v Chernigovi Chernigivskij istorichnij muzej zasnovanij u 1896 roci 14 26 listopada urochisto vidkrito Chernigivsku gubernsku vchenu arhivnu komisiyu ta yiyi istorichnij muzej a naprikinci roku gubernska zemska uprava oderzhala zayavu Vasilya Tarnovskogo v yakij vidomij gromadskij diyach kolekcioner i mecenat proponuvav zemstvu prijnyati v darunok kolekciyu starozhitnostej i stvoriti na yiyi osnovi Muzej ukrayinskih starozhitnostej Cherez byurokratichnu tyaganinu vidkriti muzej ukrayinskih starozhitnostej imeni V V Tarnovskogo dlya vidviduvachiv vdalosya lishe 1902 roku A she do togo u 1900 roci Chernigivska duhovna konsistoriya uhvalila rishennya pro zasnuvannya cerkovnogo muzeyu Chernigivskogo yeparhialnogo shovisha starozhitnostej yake rozpochalo diyalnist u 1907 roci stavshi takim chinom tretim muzeyem gubernskogo mista 1912 roku staye zberigachem zgodom direktorom muzeyu malyar skulptor kritik Ivan Rashevskij Pislya vstanovlennya v 1919 roci radyanskoyi vladi v rekvizovanomu budinku rodini Miloradovichiv buv vidkritij muzej pomishickogo pobutu i mistectva A za rik u 1920 roci stvorenij Chernigivskij etnografichnij muzej abo muzej selyanskogo pobutu she za rik 1921 muzej kultiv osnovoyu yakogo stala takozh rekvizovana i nacionalizovana kolekciya kolishnogo yeparhialnogo muzeyu U 1923 roci vsi 5 chernigivskih muzeyiv de yure ob yednalisya u Chernigivskij Derzhavnij muzej Stanovlennya muzeyu za SRSR U 1925 roci ob yednanomu Chernigivskomu Derzhavnomu muzeyevi vidilili budinok kolishnogo Selyanskogo banku Pislya utvorennya Chernigivskoyi oblasti zhovten 1932 roku v comu primishenni rozmistivsya oblasnij komitet KP b U A muzej u 1933 roci pereyihav na Chernigivskij Ditinec Val u budinok klasichnoyi cholovichoyi gimnaziyi de j perebuvaye ponini U 1920 h na pochatku 1930 h rokiv u muzeyi pracyuvala cila pleyada znanih istorikiv etnografiv mistectvoznavciv arheologiv S Baran Butovich M Vajnshtejn V Drozdov B Lugovskij B Pilipenko P Smolichev B Sheveliv V Shugayevskij Majzhe vsi voni zaznali utiskiv i represij u 1930 h rokah 1939 roku Chernigivskij derzhavnij istorichnij muzej taku nazvu vin otrimav u 1934 roci buv viznanij ob yektom respublikanskogo znachennya i perevedenij na respublikanskij byudzhet Na cej chas jogo kolekciyi narahovuvali ponad 60 tisyach pam yatok a biblioteka ponad 40 tisyach tomiv knig Iz pochatkom Nimecko radyanskoyi vijni v serpni 1941 roku chastina muzejnogo zibrannya bula evakujovana do Ufi i Chkalova Orenburga Budinok muzeyu pid chas vijni silno postrazhdav U grudni 1943 roku pislya zahoplennya Chernigova Chervonoyu Armiyeyu muzej vidnoviv svoyu diyalnist u primishenni Muzeyu ukrayinskih starozhitnostej im V V Tarnovskogo U povoyennij chas uskladnyuyetsya struktura muzeyu stvoryuyutsya novi pidrozdili 1965 rik hudozhnij viddil 1970 rik sektor ohoroni pam yatok istoriyi ta kulturi 1972 rik naukovo metodichnij sektor dlya nadannya dopomogi muzeyam na gromadskih zasadah 1981 rik sektor ohoroni pam yatok arheologiyi U drugij polovini 1970 h rr Chernigivskij istorichnij muzej povertayetsya do budinku kolishnoyi cholovichoyi gimnaziyi u svoye dovoyenne primishennya Muzejna ekspoziciya stvorena v 1979 roci za proektom kiyivskih hudozhnikiv Yu Kislichenka ta I Levitskoyi bula vidznachena diplomom VDNG URSR U grudni cogo zh 1979 roku pershih vidviduvachiv prijnyav viddil narodnogo dekorativnogo mistectva Chernigivshini stvorenij u 1978 roci U 1983 roci hudozhnij viddil Chernigivskogo istorichnogo muzeyu peretvoryuyetsya na samostijnij muzejnij zaklad Chernigivskij hudozhnij muzej U 1986 roci na pravah viddilu Chernigivskomu istorichnomu muzeyevi peredayut Chernigivskij muzej bojovoyi slavi pobudovanij za iniciativi veteraniv vijni i gromadskosti mista 1989 roku na bazi gosprozrahunkovoyi grupi sektoru arheologiyi vinikla ustanova yaka zajmalasya doslidzhennyam arheologichnih pam yatok u zonah zabudovi Chernigivskij oblasnij arheologichnij centr Muzej u nezalezhnij Ukrayini Postanovoyu Kabinetu Ministriv Ukrayini vid 27 listopada 1991 roku 345 muzeyevi povernute im ya V V Tarnovskogo Vid 1992 roku Chernigivskij muzej bojovoyi slavi pracyuye na pravah vijskovo istorichnogo viddilu Chernigivskogo oblasnogo istorichnogo muzeyu imeni V V Tarnovskogo U 1997 roci pri reyestraciyi vidpovidno do Zakonu Ukrayini Pro muzeyi i muzejnu spravu vrahovuyuchi rozmezhuvannya form vlasnosti muzej otrimav povnu titulnu nazvu Chernigivskij oblasnij istorichnij muzej imeni Vasilya Vasilovicha Tarnovskogo U 1998 roci sektori ohoroni pam yatok istoriyi ta kulturi i arheologiyi buli ob yednani v Chernigivsku oblasnu inspekciyu ohoroni pam yatok istoriyi i kulturi pidporyadkovanu oblasnomu upravlinnyu kulturi U 1996 roci v Chernigovi ta krayini urochisto vidznachene 100 richchya zasnuvannya muzeyu za viznachnij vnesok u spravu vidrodzhennya bagatovikovih tradicij duhovnosti j istorichnoyi pam yati doslidzhennya zberezhennya i primnozhennya istoriko kulturnoyi spadshini ukrayinskogo narodu vin nagorodzhenij premiyeyu im D I Yavornickogo Vseukrayinskoyi spilki krayeznavciv U 2002 r vidbulisya zahodi z nagodi 100 richchya vidkrittya Muzeyu ukrayinskih starozhitnostej V V Tarnovskogo zibrannya yakogo ye najcinnishoyu skladovoyu chastinoyu ninishnogo muzeyu U 2006 roci muzej vidsvyatkuvav svij 110 litnij yuvilej Do seredini cogo 2006 roku na pravah viddilu pracyuvav Muzej narodnogo dekorativnogo mistectva Chernigivshini sho roztashovuvavsya v Katerininskij cerkvi ale pislya uhvalennya rishennya pro peredachu sporudi religijnij gromadi ekspoziciya viddilu bula demontovana Nini kinec 2000 h rokiv Chernigivskij oblasnij istorichnij muzej imeni V V Tarnovskogo znanij u krayini naukovij i kulturno prosvitnickij centr yakij ne lishe znajomit vidviduvachiv iz minulim Ukrayini a j provadit naukovo doslidnicku poshukovu kulturnicku vidavnichu diyalnist bere i organizovuye silami svoyih spivrobitnikiv riznomanitni kulturni zahodi ta akciyi Fondi ekspoziciya diyalnistMuzejne zibrannya Chernigivskogo oblasnogo istorichnogo muzeyu imeni V V Tarnovskogo narahovuye ponad 160 tisyach odinic zberigannya zagalnoukrayinskogo znachennya U teperishnij chas 2010 Chernigivskij istorichnij muzej im V V Tarnovskogo maye 2 samostijni ekspoziciyi Istorichnij muzej rozmishuyetsya u pam yatci arhitekturi pochatku XIX stolittya po vulici Muzejnij 4 Ekspoziciya stvorena za hronologichnim principom rozpovidaye pro istoriyu Chernigivshini vid chasiv paleolitu i do sogodennya pro yiyi vidatnih urodzhenciv i personaliyi pov yazani z krayem Yiyi skladovimi chastinami ye postijni vistavki Rodinni mayetki oseredki kulturi i blagodijnictva Urodzhenci Chernigivshini vidatni diyachi nauki i kulturi HH st Chernigiv na zrizi stolit Timchasovi vistavki pobudovani yak za tematichnim tak i za sistematichnim principom eksponuyutsya u vistavkovomu zali abo v ekspozicijnih zalah muzeyu Vijskovo istorichnij muzej rozmishuyetsya u pristosovanomu zbudovanomu v 1985 roci primishenni Ekspoziciya maye dva okremih rozdili Vijskova istoriya Chernigivshini ta Bojovij shlyah kolishnoyi 1 yi gvardijskoyi armiyi vistavki Chernigivci na frontah Drugoyi Svitovoyi vijni Vizvolennya Chernigivshini vid nimecko fashistskih zagarbnikiv Vistavkovij zal vikoristovuyetsya dlya stvorennya vistavok ne lishe na voyennu tematiku ale j na inshi temi v tomu chisli hudozhnih Muzej osnashenij tehnichnimi zasobami maye kino lekcijnij zal Najdavnishij period istoriyi Chernigivskoyi zemli pochinayuchi z dobi piznogo paleolitu visvitlyuyut pam yatki arheologiyi Osoblivo cinnimi sered nih ye zibrannya hrestiv enkolpioniv davnoruski yuvelirni virobi i prikrasi sho nadijshli u skladi 8 skarbiv ta yak individualni znahidki skarb griven chernigivskogo tipu zbroya H HIII stolit u tomu chisli 6 mechiv i 3 skramasaksi derev yanij kolodyaz H stolittya visli pechatki pryaslicya ta amfori z grafiti znahidki Mizhnarodnoyi Shestovickoyi arheologichnoyi ekspediciyi Istoriya formuvannya arheologichnoyi kolekciyi muzeyu stala temoyu okremoyi kandidatskoyi disertaciyi Dobre znanoyu sered fahivciv ye unikalna kolekciya rechovih i dokumentalnih pam yatok XVII XVIII stolit dobi Getmanshini osnovu yakoyi stanovit zibrannya V V Tarnovskogo Vona mistit kozacki klejnodi holodnu i vognepalnu zbroyu garmati vijskove sporyadzhennya posud odyag v tomu chisli slucki poyasi vishiti okrajki gapti hatnye i cerkovne nachinnya yuvelirni virobi sered yakih 15 robit vidatnogo ukrayinskogo zolotarya I Ravicha portret B Hmelnickogo j avtorsku model jogo pam yatnika skulptora M Mikeshina rechi pov yazani z imenami Ya Ostryanici I Mazepi S Paliya P Polubotka V Kochubeya L Baranovicha V Dunina Borkovskogo Ya Lizoguba M Hanenka I Maksimovicha D Rostovskogo I Skoropadskogo K Rozumovskogo tosho Oklad kiota chernigivskoyi ikoni Illinskoyi Bozhoyi Materi Dokumentalni pam yatki ciyeyi dobi reprezentovani 156 getmanskimi universalami v originalah i kopiyah XVIII stolittya rodinnimi arhivami Zabil Lashkevichiv Miloradovichiv Poletik Tarnovskih arhivami sudovih ustanov ratush monastiriv spiskami kozackih litopisiv rukopisnimi knigami starodrukami sered yakih 2 primirniki Ostrozkoyi Bibliyi pershe chernigivske vidannya Perlo mnogocennoye K Stavroveckogo Trankviliona 1646 53 Yevangeliya u koshtovnih opravah Najdavnishim drukovanim Yevangeliyem u muzejnij zbirci ye Yevangeliye 1600 roku u sribnomu okladi Fragment ekspoziciyi muzeyu Garmati XVII XVIII st XIX i HH stolittya predstavleni krim majnovih dokumentiv privatnim listuvannyam predstavnikiv vzhe zgadanih dvoryanskih rodiv fondami vidatnih gromadskih i kulturnih diyachiv Ukrayini P Kulisha i Ganni Barvinok O Markovicha I Shraga V Gorlenka L Glibova I Nechuya Levickogo fotografiyami i poshtivkami listivkami u tomu chisli gektografichnimi vidbitkami riznih politichnih partij Bezcinnimi relikviyami ye 2 avtografi T Shevchenka 3 listi M Gogolya ta miniatyurnij portret vidatnogo pismennika napisanij na zrizi kistki mamonta imovirno O Ivanovim sribnij vinok pokladenij na mogilu Kulisha vid I Pulyuya pereklad Bibliyi ukrayinskoyu movoyu zroblenij urodzhencem Chernigivshini P Morachevskim malyunki S de Balmena do tvoriv P Kulisha vulik P Prokopovicha mebli z mayetkiv Galaganiv O Rahmanovoyi donki dekabrista S Volkonskogo vishivki biserom tosho Pro uchast chernigivciv u najvazhlivishih podiyah XX stolittya rozvitok ekonomiki i kulturi gromadske zhittya krayu rozpovidayut dokumenti fotografiyi nagorodi zrazki produkciyi pobutovi rechi zbroya mistecki tvori memorialni rechi Z pomizh nih malyunki foto listi z Solovkiv predstavnikiv dobi rozstrilyanogo vidrodzhennya partizanski rechi listivki stinnivki 1941 1945 rr kompleksi rechovih i dokumentalnih pam yatok uchasnikiv oboroni i zahoplennya Chernigivshini vidatnih vchenih i diyachiv kulturi laureativ Derzhavnih premij SRSR i Ukrayini lotchikiv kosmonavtiv vihovanciv Chernigivskogo vishogo vijskovogo aviacijnogo uchilisha lotchikiv likvidatoriv avariyi na ChAES i voyiniv internacionalistiv materiali sho visvitlyuyut diyalnist politichnih partij i nacionalno kulturnih tovaristv V muzeyi zberigayetsya orden Lenina yakim bula v 1967 roci nagorodzhena Chernigivska oblast i pershij nacionalnij prapor vstanovlenij Chernigivskoyu organizaciyeyu Narodnogo Ruhu Ukrayini na svoyemu primishenni u 1990 roci Shiroko predstavleni v ekspoziciyah i na vistavkah pam yatki etnografiyi i numizmatiki virobi z porcelyaniu ta fayansu Bagata sfragistichna kolekciya v yakij zokrema mayemo 135 vidbitkiv 15 modifikacij getmanskih pechatok 1603 1765 rokiv lyagla v osnovu kandidatskoyi disertaciyi Kozacki pechatki Getmanshini drugoyi polovini XVII XVIII st za arhivnimi materialami Chernigivskogo istorichnogo muzeyu im V V Tarnovskogo Biblioteka muzeyu narahovuye ponad 20 tisyach tomiv XVIII XXI stolit Krim naukovoyi naukovo populyarnoyi dovidkovoyi literaturi tvoriv krasnogo pismenstva v nij shiroko predstavleni zdobutki chernigivskih istorikiv i krayeznavciv Protyagom desyatilit Chernigivskij oblasnij istorichnij muzej imeni V V Tarnovskogo ye pomitnim istoriko krayeznavchim centrom Doslidzhennya jogo naukovih pracivnikiv publikuyutsya na storinkah naukovih zhurnaliv miscevoyi presi katalogiv Pidgotovleni riznomanitni dovidniki Katalog kollekcii holodnogo oruzhiya Gapti XVII XIX stolit u zbirci Chernigivskogo istorichnogo muzeyu Miski pechatki Livoberezhnoyi Ukrayini XVII XVIII st Starodruki v kolekciyi ChIM katalogi fondovih kolekcij vishivki vognepalnoyi zbroyi sribnih svitskih rechej rukopisiv XVI XVIII stolit Chernigivskij istorichnij muzej imeni V V Tarnovskogo ye spivzasnovnikom Vseukrayinskoyi asociaciyi muzeyiv ta Ukrayinskogo komitetu ISOM Kerivnij sklad muzeyuPershim zaviduvachem Muzeyu ukrayinskih starozhitnostej V V Tarnovskogo mozhna vvazhati Mariyu Grinchenko 1863 1928 druzhinu vidomogo pismennika gromadskogo diyacha Borisa Grinchenka 1863 1910 Na cyu posadu yiyi priznachila zemska uprava u serpni 1900 roku Odnak cherez dva misyaci vona zalishila misce roboti oskilki ne bula zatverdzhena gubernatorom 1 Sheluhin Andrij Pavlovich 1871 1931 pershij oficijnij kerivnik muzeyu Buv naglyadachem Muzeyu ukrayinskih starozhitnostej V V Tarnovskogo u 1902 1911 rokah Priznachenij na posadu za spriyannya Mihajla Kocyubinskogo 2 Modzalevskij Vadim Lvovich 1882 1920 Ocholyuvav muzej u 1911 1912 rokah 3 Rashevskij Ivan Grigorovich 1849 1921 chernigivskij hudozhnik gromadskij diyach deyakij chas pracyuvav u gubernskomu prisutstviyi u sudovih spravah buv direktorom Muzeyu ukrayinskih starozhitnostej V V Tarnovskogo z 1912 do 1921 roku 4 Shugayevskij Valentin Andrijovich 1884 1966 u 1922 roci priznachenij direktorom I go Radyanskogo muzeyu tak buv nazvanij radyanskoyu vladoyu Muzej ukrayinskih starozhitnostej V V Tarnovskogo odnogo z dev yati muzeyiv respubliki perevedenih na utrimannya derzhavi yak takih sho mayut zagalnoderzhavne znachennya U 1923 roci ocholiv perejmenovanij na toj chas Chernigivskij derzhavnij muzej yakij ob yednav p yat chernigivskih muzeyiv 5 Vajnshtejn Mark Grigorovich 1894 stav na choli kolektivu chernigivskih muzejnikiv u 1925 roci koli Valentin Shugayevskij zalishiv posadu za stanom zdorov ya U 1931 roci Vajnshtejna M zvilnili zvinuvativshi v antiradyanskij diyalnosti CDAVO f R 166 op 12 spr 977 ark 1 6 6 Mefedova M F 1881 za pohodzhennyam ukrayinka Osvita serednya Direktor muzeyu z 1927 roku Chlen RSDRP z 1909 r Stazh Zavagitpunktom 1919 instruktor 1920 zavpolitosvitoyu 1920 1921 zavagitviddilom partkomu 1922 1925 zavgub viddilom 1925 1926 r zav kultviddilom agitpropagandi 1925 1927 r CDAVO f R 166 op 9 spr 1467 ark 21 zv Dosvidchenij muzejnik z 1927 r direktor Volinskogo naukovo doslidnogo muzeyu ocholila istorichnij muzej u Chernigovi u 1931 roci na prohannya miscevoyi vladi Cherez dva roki yiyi zvilnili zvinuvativshi u sabotazhi 7 Miroshnichenko M O pracyuvav na posadi direktora istorichnogo muzeyu z grudnya 1933 roku do serpnya 1934 roku 8 Datchuk A V pracyuvav na posadi direktora muzeyu z 1934 roku do 1941 roku pochatku radyansko nimeckoyi vijni 9 Popko Oleksandr Oleksijovich 1894 1974 u 1925 roci zakinchiv filologichnij fakultet Kiyivskogo universitetu imeni Shevchenka U muzeyi pracyuvav z 1934 roku Ocholyuvav muzejnij kolektiv u 1943 1945 rokah U 1946 1956 rokah pracyuvav v Instituti arheologiyi AN URSR Doslidzhuvav arheologiyu starodavnogo Chernigova ta Chernigivshini brav uchast v arheologichnih ekspediciyah u Chernigovi ta u s Shestovici Chernigivskogo rajonu 10 Yedomaha Ivan Ivanovich 1919 1988 chernigivskij istorik arheolog muzejnij pracivnik Zakinchiv istorichnij fakultet Chernigivskogo uchitelskogo institutu U muzeyi pracyuvav ponad 25 rokiv U 1945 1948 rokah zastupnik direktora muzeyu z naukovoyi roboti potim ocholyuvav viddil feodalizmu Zrobiv vnesok u rozvitok arheologichnih ta krayeznavchih rozvidok Pridesennya Zapochatkuvav arheologichni doslidzhennya Novgoroda Siverskogo 11 Golik Petro Vasilovich 1911 Za fahom pedagog zakinchiv Chernigivskij pedagogichnij institut socialnogo vihovannya ta Kiyivskij pedinstitut imeni Gorkogo Ocholyuvav kolektiv muzejnikiv z sichnya 1945 do bereznya 1946 rokiv 12 Yacura Mihajlo Terentijovich zastupnik direktora z naukovoyi roboti Chernigivskogo istorichnogo muzeyu u 1949 1962 rokah U 1965 roci buv perevedenij na posadu direktora oblasnogo arhivu 13 Levenko Andrij Ivanovich 1901 1973 priznachenij na posadu direktora istorichnogo muzeyu u Chernigovi u 1946 roci Zakinchiv Institut Chervonoyi profesuri u m Harkovi mav naukovij stupin kandidat istorichnih nauk docent U 1962 roci A I Levenko perevedenij na posadu zastupnika direktora muzeyu z naukovoyi roboti 14 Chehov Vasil Petrovich 1963 Keruvav muzeyem u 1962 1964 rokah Do priznachennya pracyuvav v oblvikonkomi Zaginuv v avtomobilnij katastrofi 15 Filin Oleksandr Vasilovich 1915 1991 partijnij pracivnik zakinchiv vishu vijskovo politichnu shkolu pri Golovnomu politichnomu upravlinni ta vishu oficersku shkolu propagandistiv Radyanskoyi armiyi Uchasnik Finskoyi ta radyansko nimeckoyi voyen Na pochatku 60 h rokiv HH st pracyuvav lektorom Chernigivskogo obkomu partiyi U 1964 1982 rokah keruvav kolektivom istorichnogo muzeyu Buv nagorodzhenij dvoma ordenami Chervonoyi Zirki ta Ordenom Vitchiznyanoyi vijni 16 Chernyavska Nadiya Vasilivna 1927 r n zakinchila istorichnij fakultet Cherniveckogo universitetu U 1952 rozpochala pracyuvati u muzeyi Ocholyuvala viddil suchasnosti a zgodom radyanskij Z 1970 do 1975 roku pracyuvala zastupnikom direktora z naukovoyi roboti 17 Popudrenko Motrona Avtonomivna 1923 r n zakinchila istorichnij fakultet Kiyivskogo derzhavnogo universitetu imeni T G Shevchenka V istorichnomu muzeyi pracyuvala z 1948 do 1986 roku Projshla shlyah vid starshogo naukovogo spivrobitnika do zastupnika direktora z naukovoyi roboti z 1975 do 1983 roku 18 Nedilya Anatolij Ivanovich 1944 r n Navchavsya na istorichnomu fakulteti Chernigivskogo pedagogichnogo institutu potim zakinchiv takij zhe fakultet Kiyivskogo universitetu imeni T G Shevchenka Direktor Chernigivskogo istorichnogo muzeyu u 1982 1998 Do vihodu na zasluzhenij vidpochinok ocholyuvav oblasnij arhiv 19 Onishenko Valentina Ivanivna 1948 r n starshij vikladach kafedri vsesvitnoyi istoriyi Chernigivskogo derzhavnogo pedagogichnogo universitetu imeni T G Shevchenka Zakinchila istorichnij fakultet Kiyivskogo universitetu imeni T G Shevchenka Pracyuvala vikladachem istoriyi Nizhinskomu pedagogichnomu instituti imeni M V Gogolya lektorom obkomu partiyi Protyagom 1984 1986 rokiv zastupnik direktora istorichnogo muzeyu z naukovoyi roboti 20 Lazarenko Volodimir Gnatovich 1939 1989 za fahom buv vijskovim oficer zapasu pidpolkovnik Zakinchiv vijskovo pedagogichnij ta filosofskij fakulteti Vijskovo politichnoyi ordeniv Lenina ta Zhovtnevoyi revolyuciyi Chervonoznamennoyi akademiyi imeni V I Lenina U Chernigovi pracyuvav vikladachem kafedri marksizmu leninizmu vishogo vijskovogo aviacijnogo uchilisha lotchikiv Nagorodzhenij 8 medalyami U 1987 1988 rokah pracyuvav zastupnikom direktora Chernigivskogo istorichnogo muzeyu z naukovoyi roboti 21 Layevskij Sergij Lazarevich 1967 r n zakinchiv istoriko filologichnij fakultet Gomelskogo derzhavnogo universitetu imeni Franciska Skorini Ocholyuye Chernigivskij istorichnij muzej imeni V V Tarnovskogo z 1999 roku 22 Linyuk Lyudmila Petrivna 1955 r n pracyuye zastupnikom direktora muzeyu z naukovoyi roboti z 1988 roku na roboti v muzeyi z 1983 roku Zakinchila istoriko filologichnij fakultet Gomelskogo universitetu imeni F Skorini 23 Blakitnij Maksim Mihajlovich 1981 r n vikonuyuchij obov yazki direktora z zhovtnya 2023 roku v muzeyi z 2007 roku kandidat istorichnih nauk 2020 rik Pracyuvav zastupnikom direktora muzeyu z naukovoyi roboti z 2021 roku PrimitkiChernigivskij istorichnij muzej im V V Tarnovskogo 1 grudnya 2008 u Wayback Machine na Upravlinnya kulturi i turizmu Chernigivskoyi oblasnoyi derzhavnoyi administraciyi 2 lyutogo 2011 u Wayback Machine Muzej Tarnavskogo 13 grudnya 2007 u Wayback Machine na zhurnal Muzeyi Ukrayini 15 lipnya 2011 u Wayback Machine Arhiv originalu za 2 lipnya 2013 Procitovano 13 bereznya 2010 direktor Chernigivskogo oblasnogo istorichnogo muzeyu im V V Tarnovskogo PDF Arhiv originalu PDF za 7 lyutogo 2015 Procitovano 7 lyutogo 2015 Dzherela ta literaturaPiskova E M Chernigivskij istorichnij muzej 13 bereznya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2013 T 10 T Ya S 522 ISBN 978 966 00 1359 9 Piskova E M Vuzej chernigivskoyi vchenoyi arhivnoyi komisiyi 2 zhovtnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2010 T 7 Ml O S 117 ISBN 978 966 00 1061 1 Portal Muzeyi Piskova E M Muzej ukrayinskih starozhitnostej imeni V V Tarnovskogo Chernigivskogo gubernskogo zemstva tam zhe s 116 Oficijnij sajt muzeyu 1 zhovtnya 2013 u Wayback Machine Chernigivskij istorichnij muzej im V V Tarnovskogo 1 grudnya 2008 u Wayback Machine na Departament kulturi i turizmu nacionalnostej ta religij Chernigivskoyi oblasnoyi derzhavnoyi administraciyi 2 lyutogo 2011 u Wayback Machine Chernigivskij istorichnij muzej im V V Tarnovskogo 24 listopada 2012 u Wayback Machine na Muzeyi Chernigivshini 5 kvitnya 2015 u Wayback Machine Muzej Tarnavskogo 13 grudnya 2007 u Wayback Machine na Chernigivskij oblasnij istorichnij muzej im V Tarnovskogo 21 grudnya 2011 u Wayback Machine na www prostir museum Muzejnij prostir Ukrayini 21 grudnya 2011 u Wayback Machine 3D model Chernigivskogo derzhavnogo istorichnogo muzeyu Google Earth 2 lipnya 2013 u Wayback Machine Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Katalog ukrainskih drevnostej kollekcii V V Tarnovskogo Kiyiv 1898 4 kvitnya 2016 u Wayback Machine