Серж Лифа́р (Сергі́й Миха́йлович Ли́фар, фр. Serge Lifar, 20 березня (2 квітня) 1905, Пирогів, Київський повіт, Київська губернія, Російська імперія — 15 грудня 1986, Лозанна, Во, Швейцарія) — французький артист балету, балетмейстер, теоретик танцю, колекціонер та бібліофіл українського походження, відомий як один із найвидатніших танцівників XX століття.
Серж Лифар | |
---|---|
Сергі́й Ли́фар | |
![]() Сергій Михайлович Лифар | |
Ім'я при народженні | Сергій Михайлович Лифар рос. Сергей Михайлович Лифарь |
Народився | 2 (15) квітня 1904 Пирогів, Київський повіт, Київська губернія, Російська імперія[1] |
Помер | 15 грудня 1986 (82 роки) Лозанна, Во, Швейцарія |
Поховання | Сент-Женев'єв-де-Буа |
Громадянство | |
Національність | українець |
Місце проживання | Київ, Париж |
Діяльність | артист балету, хореограф, балетмейстер, письменник, танцюрист |
Галузь | балет[2] |
Вчителі | Енріко Чекетті |
Відомі учні | d і d |
Знання мов | російська[3] і французька[4] |
Нагороди | |
Сайт | sergelifar.org |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZtTDFSdmJXSmxYMlJsWDFObGNtZGxYMHhwWm1GeVh5VXlPRk5oYVc1MFpTMUhaVzVsZG1rbFF6TWxRVGgyWlMxa1pYTXRRbTlwY3lVeU9TNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RWRzl0WW1WZlpHVmZVMlZ5WjJWZlRHbG1ZWEpmSlRJNFUyRnBiblJsTFVkbGJtVjJhU1ZETXlWQk9IWmxMV1JsY3kxQ2IybHpKVEk1TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Був засновником Академії танцю при «Гранд-Опера», ректором Інституту хореографії та Університету танцю Парижа, почесним президентом Всесвітньої ради танцю ЮНЕСКО. Сучасники називали його «богом танцю», «добрим генієм балету XX століття». За 26 років роботи в Опері Лифар виховав одинадцять зірок балету.
Дитинство і юність
Сергій Лифар народився 20 березня (2 квітня) 1905 року (за іншими даними — 2 (15) квітня 1904 року) в тодішньому передмісті Києва селі Пирогів або ж у селі Віта-Литовська, у родині помічника лісничого Трипільсько-Вітянського лісництва Михайла Яковича Лифаря та його дружини Софії Василівни Марченко. У метричній книзі церкви Воздвиження Чесного Хреста Господнього села Пирогова, парафіянами якої була родина Лифарів, є запис про його народження 20 березня та хрещення 10 квітня 1905 року. Родина Лифарів мала глибоке козацьке коріння. Пізніше Сергій Михайлович згадував, як, гостюючи в свого діда у Каневі, слухав розповіді про героїчне минуле України та розглядав «пожовклі вицвілі грамоти з восковими печатками, що ними нагороджували Лифарів українські гетьмани та кошові отамани великого Війська Запорізького».
У 1913 році Сергій пішов навчатися до Імператорської Олександрівської гімназії. Пізніше продовжив навчання у 8-й Київській гімназії.
Хлопчик був наділений тонким музичним чуттям. З дитинства Лифар співав у церковному хорі Софіївського собору, брав уроки гри на скрипці у професора Воячека, відвідував клас фортепіано у Київській консерваторії. Поет, співак та композитор О. Вертинський писав, що Сергій був «...стрункий та смуглявий, з великою домішкою циганської крові – «Циганча», як ми його називали. ...Знав дуже старі, вже забуті циганські пісні й майстерно співав їх, ще тримаючи у пам’яті ті самі особливі давні циганські акорди. Твердо пам’ятав усі циганські династії й добре знався на них. Як співав і танцював по-циганськи Лифар!...». Французький мистецтвознавець І. Лідова також відзначала в його зовнішності «дивну красу чуттєвого циганського обличчя».
Але визначальною в його долі стала зустріч із Броніславою Ніжинською, сестрою відомого на той час танцівника Вацлава Ніжинського. Саме її київська балетна студія «Школа руху» і стала для 17-річного Сергія першим кроком до вершин слави.
- Батьки Сержа Лифаря
- Леонід, Василь, Євгенія, Сергій
Еміграція
У 1922 році Ніжинська емігрувала до Парижа, де співпрацювала зі знаменитим «Російським балетом» Сергія Дягілєва. Через рік вона запросила до трупи своїх найкращих учнів, серед яких і Лифаря. В Парижі його вчителями стали віртуозний італієць та колишній наставник Вацлава Ніжинського . Самовіддана праця, фанатична любов до танцю швидко зробили зі скромного, допитливого юнака першого соліста «Російського балету». Танцівник із неймовірною швидкістю проходить шлях від артиста кордебалету до соліста. Після його фантастичних тріумфів у ролях Блудного сина в однойменному балеті Прокоф'єва, Аполлона й Івана Царевича в «Аполлоні Мусагеті» та «Жар-Птиці» Стравінського сам Дягілєв скаже: «Лифар чекає власної слушної години, щоб стати новою легендою, найпрекраснішою з легенд балету».
- Афіша балетних виступів 1930 року
- Афіша балетних виступів 1935 року
Гранд-Опера
Переломним у житті Лифаря став 1929 рік. На той час російський балет за кордоном переніс три великих потрясіння: померли Анна Павлова і Сергій Дягілєв, залишив сцену Ніжинський. Саме тоді яскраво спалахнула зірка Сержа Лифаря.
Після смерті Дягілєва 24-річному Лифарю запропонували очолити балетну трупу «Гранд-Опера». Він став для французького балету тим, ким для російського у XIX сторіччі був француз Маріус Петіпа. Більше 30 років віддав цьому театрові, був його солістом, хореографом, педагогом. Фактично він відродив французький балет, його репертуар, трупу, його школу та славу, ставши основоположником нового напрямку в балеті — «неокласицизму».
Один із найвідоміших балетів того часу, «Ікар», стане уособленням самого Лифаря. Ось як про цей образ відгукнувся відомий театральний критик того часу Плещеєв: «І ось змах крил, і на сцену вилетів небачений диво-птах… Птах — Лифар. Це не танець, не пластика — це чари. Мені дорікнуть, що це не критика. Критика закінчується там, де починається зачарування. „Ікар“ — це епоха, це синтез усієї його творчості, це начебто гранична межа».
1939 року, незважаючи на початок війни, Лифар залишається в Парижі, очолює театр, створює свої найкращі спектаклі та рятує французький балет від загибелі.
У 1943 році відбулася прем'єра іще однієї Лифаревої перлини — «Сюїти в білому» — однієї з перших довершених спроб зацікавити глядачів винятково безсюжетною виставою. Кияни побачили цей балет лише через 60 років.
Визволення Парижа спричинило до різкого повороту в долі Лифаря: французький Рух Опору звинуватив його у колабораціонізмі й засудив до страти. Лифар тікає з Франції і в 1944–1947 роках очолює трупу «Новий балет Монте-Карло». Після війни Національний французький комітет із питань «чистки» скасував обвинувачення, і балетмейстер тріумфально повернувся до рідного театру.
Загалом Лифар поставив у «Гранд-Опера» понад 200 балетних вистав, виховав 11 зірок балету. У 1947 році заснував у Парижі Інститут хореографії при Гранд-Опера, з 1955 року вів курс історії й теорії танцю в Сорбонні, був ректором Університету танцю, професором Вищої школи музики та почесним президентом Національної ради танцю при ЮНЕСКО.
За життя Сергій Лифар отримав багато відзнак від різних держав. Він був кавалером найвищих нагород Франції: ордена Почесного легіону та ордена Літератури і мистецтва, володарем найвищої відзнаки балету — «Золотого черевичка» та премії «Оскар», нагороджений Золотою медаллю міста Парижа. Лифар створив новий напрям у балеті — неокласицизм. Академічний танець набув нових, модернових рис. І разом з тим, доля забрала у нього найдорожче: спочатку Київ, який він не розлюбив до кінця свого життя, потім — його Гранд-Опера.
У 1958 році його звільняють із театру. Він не вірить, що це остаточно, довго бореться, але марно: навіть шанувальник його таланту Шарль де Голль не зміг йому допомогти.
- Танцівник Сергій Лифар. Малюнок Бориса Григор'єва
- Сергій Лифар з
- Сергій Лифар у 1961 році
Знайомства з відомими сучасниками
Світ балету був не єдиним захопленням Лифаря. Він товаришував із багатьма художниками, серед яких були Пабло Пікассо, Жан Кокто, Кассандр (Адольф Мурон), Марк Шагал, які оформили багато його спектаклів. Свого часу Лифареві свою співпрацю пропонував Сальвадор Далі, проте його сюрреалістичний проект декорацій та костюмів до знаменитого «Ікара» (з милицями замість крил) було відхилено.
Лифар-художник
Звільнення з театру підштовхнуло Лифаря професійно узятися за пензля. У 65 років у нього проявився неабиякий хист художника. Власне, він малював і раніше: на театральних програмках, афішах, записках — акриловими фарбами, олівцем, помадою, гримом. Іноді використовував тонований папір. У 1972–1975 роках виставки картин Лифаря користувалися великою популярністю: Канни, Париж, Монте-Карло, Венеція. Хоча сам Лифар доволі стримано ставився до свого захоплення. «Графічні, майже пластичні роботи я присвятив своєму другові Пабло Пікассо. Він був настільки люб'язним, що здивувався, замилувався і гаряче порадив мені продовжувати. Тільки ж я не художник, а хореограф, що малює», — писав він у останній автобіографічній книзі «Мемуари Ікара». Він залишив після себе понад сотні оригінальних картин та малюнків. Основний сюжет — балет, рухи, драматургія танцю. Переважно Лифар виставлявся у невеликих галереях Ніцци, Венеції, Монте-Карло, перемовини з якими вів сам або його знайомі. Деякі картини відразу потрапляли до музеїв. Інформацію про продажі своїх робіт Серж Лифар фіксував на різних папірцях, що були під рукою. Так, 17 травня 1974 року у Венеції він пише, що отримав чек на 250 мільйонів лір за картину «Танцівник».
26 травня 1972 року в Парижі Серж Лифар пише, що буде прийнятий Президентом Французької Республіки в Єлисейському палаці, якому покаже свій живопис. Його приймав Жорж Помпіду, який заснував Центр сучасного мистецтва. Пізніше Лифар згадує, що його «виставка-презентація» тривала 30 хвилин, і Помпіду придбав картину за 250 тисяч франків.
Лифар-колекціонер
Другою його пристрастю були книжки. Почалося усе із особистого архіву Сергія Дягілєва, який складався з колекції театрального живопису і декорацій та бібліотеки (близько 1000 назв). Лифар викупив її у французького уряду за гроші, отримані за рік роботи в Гранд-Опера. Як пізніше згадував хореограф: «Гроші на купівлю дягілевського архіву я заробив ногами».
Зібрав одну з найцікавіших в Європі російських бібліотек, яка складалася зі стародруків XVI—XIX ст. Особливе місце в його бібліотеці займала і «Пушкініана», найдорожчим скарбом якої були 10 оригіналів листів поета до Гончарової, рідкісні видання, інші пушкінські раритети.
В останні роки свого життя Лифар був змушений продати частину своєї колекції. Про причини такого рішення він писав у листі до спадкоємців у 1975 році: «Сьогодні я маю лише скромну пенсію від Паризької опери, тому не в стані зберегти колекцію. Меценати оминули мене увагою, я змушений попрощатися з цією скарбницею російської культури, „відпустити на волю“ всі книги й альбоми, щоб вони стали надбанням істориків, бібліотек». Розпродаж колекції Лифаря відбувся на аукціоні в Монте-Карло.
Нині частина бібліотеки Лифаря (817 одиниць) зберігається у Києві, у відділі мистецтв Публічної бібліотеки імені Лесі Українки. У дар Україні її передала вдова хореографа — графиня .
Повернення в Україну
Україна, Київ до кінця життя лишилися світлою мрією Лифаря. «Навіть прекрасний блискучий Париж не зміг примусити мене, киянина, забути мій широкий, величавий Дніпро», — говорив він. Коли, вручаючи орден Почесного легіону, Шарль де Голль вкотре запропонував йому стати громадянином країни і звернувся до нього: «Мосьє Лифар! Ви зробили для Франції стільки, скільки мало хто із знаменитих французів. Чи не час вам стати французом і за паспортом?». Лифар відповів: «Щиро вдячний, пане президенте, за вашу пропозицію. Але я ніколи не був і не буду французом, бо я українець і батьківщина моя Україна». Він так і залишився власником паспорту Нансена, «персоною без громадянства» — не міг зректися свого коріння, предків, землі, де він народився. Уже відлучений від театру, він одного разу прийшов до Гранд-Опера у вишиванці, а потім поділився найзаповітнішою мрією: «Мрію повернутися в Україну. Проте вдома мене, на жаль, ніхто не знає, а у Франції — забули»..
Олесь Ільченко згадував, що йому Валерій Парсегов, що був знайомий з Сержем Лифарем, розповідав, що Лифар в розмові з ним підкреслював своє українське походження.
Посмертна пам'ять
За життя в еміграції Сергій Лифар лише один раз побував у Києві — у 1961 році, і це було для нього великим щастям.
Ім'я генія балету Лифаря повернулося в Україну лише в середині 1990-х, не в останню чергу — зусиллями його вдови, графині Алефельд. Вона передала в дар Україні найбільші скарби з особистої колекції Лифаря: орден Почесного легіону, «Золотий черевичок», прикрашений діамантами, сценічні костюми, а також пуант Анни Павлової, валізу Сергія Дягілєва, роботи Пікассо і Шагала, скульптурні портрети самого Сержа роботи скульптора Бельмондо — батька кінозірки.
Протягом тривалого часу до Києва з'їжджалися танцівники та хореографи з усього світу на та фестиваль «Серж Лифар де ля данс». На київській сцені відродилися його «Ромео і Джульєтта» та «Сюїта в білому».
Останні роки життя Серж Лифар прожив у Лозанні, Швейцарія, де й помер 15 грудня 1986 року. В наші дні в Лозанні з'явився пам'ятник, дарунок від киян: Ікар з піднятими руками-крилами наче прагне злетіти у небо. На постаменті скромний напис: «Serg Lifar de Kiev» — «Серж Лифар з Києва».
2004 року Національний банк України до 100-річчя з дня народження танцівника у серії «Видатні особистості України» випустив ювілейну пам'ятну монету «Серж Лифар».
Сьогодні про життя та творчість видатного балетмейстера розповідає Музей української діаспори. Також в столиці України працює Київська муніципальна українська академія танцю імені Сержа Лифаря, в якій 7 квітня 2004 року відбулась церемонія відкриття пам'ятної дошки Сержу Лифарю на фасаді академії.
Ім'я балетмейстера у Києві носять вулиця та станція швидкісного трамвая.
У травні 2019 року в Києві на стіні найстарішого київського готелю Premier Palace Hotel Kyiv (за адресою: бульвар Т. Шевченко / вул. Пушкінська 5-7/29 ) встановлено мініскульптуру проєкту «Шукай» «Золота туфелька» (скульптор Юрій Білявський), присвячену Сержу Лифарю. Прикмета скульптурки: Потреш мене — і сягнеш неймовірної височини.
- Меморіальна дошка у Києві на площі Івана Франка
- Меморіальна дошка на вул. Кастільйоне, № 7 у Парижі.
«Тут з 1955 по 1985 рік жив Серж Лифар (1904—1986), видатний хореограф ХХ століття, уродженець України, який був головним танцюристом і балетмейстером у Паризькій національній опері» -
- Поштова марка видана до 100-річчя Сергія Лифаря
- Пам'ятник у Лозанні
Примітки
- метрична книга
- Czech National Authority Database
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- CONOR.Sl
- . Архів оригіналу за 27 грудня 2018. Процитовано 17 грудня 2018.
- . Архів оригіналу за 18 серпня 2014. Процитовано 2 липня 2015.
- Згідно з записом про народження у метричній книзі.
- ЦДІАК України. Ф. 127. Оп. 1078. Спр. 2308. Арк. 163зв–164.
- Вертинский, Александр (1991). Дорогой длинною... (Російська) . Москва: Правда. с. 306. ISBN .
- Лифарь, Сергей (1995). Мемуары Икара (русский) . Москва: Искусство. с. 9. ISBN .
- Серж Лифар – український танцівник, який відродив французький балет (ВІДЕО). UATV. 30 січня 2019. Процитовано 5 жовтня 2020.
- Сергій Лифар: український хореограф, який підкорив світ. Amazing Ukraine - Дивовижна Україна (укр.). 15 квітня 2020. Процитовано 5 жовтня 2020.
- Марія Катаєва. У Музеї Києва знайомлять з художнім талантом Сержа Лифаря - «Вечірній Київ», 10 лютого 2024
- http://lucl.lucl.kiev.ua/muzey/tvor_lyfarya.html [ 18 лютого 2010 у Wayback Machine.] — Книжкова колекція Сержа Лифаря
- FRANKO, MARK (Листопад 2017). Serge Lifar and the Question of Collaboration with the German Authorities under the Occupation of Paris (1940–1949). www.researchgate.net (англ.). Dance Research 35(2):218-257. Процитовано Жовтень 2019.
- Коментар Олеся Ільченка у фейсбуці Вахтанга Кіпіані, 27 лютого 2023
- Золота туфелька Сержа Лифаря. Процитовано 22 червня 2022 року.
Джерела та література
- Абліцов В. «Галактика „Україна“. Українська діаспора: видатні постаті» — К. : КИТ, 2007. — 436 с.
- Балабко О. В. Київ, Іринінська, Лифарям…. Повість за листами митця. — Чернівці : Букрек, 2011. — 236 с.: іл.
- Герасимова Г. П. Лифар Серж // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2009. — Т. 6 : Ла — Мі. — С. 189. — .
- Курінна М.. Про національне коріння Сергія Лифаря та його родові зв'язки з Україною // Краєзнавство. — 2011. — Квітень. — С. 255–263.
- Серж Лифар. Спогади Ікара. — К. : Пульсари, 2007.
- Серж Лифар з Києва: до 110-річчя від дня народження Сержа Лифаря (1905—1986) // Дати і події, 2015, перше півріччя: календар знамен. дат № 1 (5) / Нац. парлам. б-ка України. — Київ, 2014. — С. 98–103.
- Швачко Т. О. Лифар Серж // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2001–2023. — .
- Serge Lifar. Ma Vie: from Kiev to Kiev. — London: Hutchinson & Co., 1970
- Енциклопедія Києва
- Юрій Григорович — Золоте яблуко Сержа Лифаря. Останнє інтерв'ю видатної балерини XX століття Тамари Туманової «Независимой газете» № 190, 10.10.1996
- Лифар С. Спогади Ікара / Серж Лифар ; з фр. пер. Г. Малець. — Київ: Пульсари, 2007. — 200 с. — (Серія «Українці у світовій цивілізації»).
- Зоя ЄГОРОВА. Серж із Києва. Українець до кінця // ГОЛОС УКРАЇНИ — № 74-75, 30.04.2020
Посилання
- Лифар Серж // Українська музична енциклопедія / Гол. редкол. Г. Скрипник. — Київ : ІМФЕ НАНУ, 2011. — Т. 3 : [Л – М]. — С. 147-148.
- Лифар Серж // Україна в міжнародних відносинах. Енциклопедичний словник-довідник. Випуск 5. Біографічна частина: А-М / Відп. ред. М. М. Варварцев. — К.: Ін-т історії України НАН України, 2014. — с.256-258
- Стаття Серж Лифар в електронній Енциклопедії історії України
- (укр.)
- Фотогалерея Сергія Лифаря(англ.)
- (англ.)
- (англ.)
- Інна Майко (1 квітня 2015). Синій птах балету. https://www.umoloda.kyiv.ua. «Україна молода», щотижнева інформаційно-політична газета, №44. Процитовано 8 квітня 2015.
- Не можна покидати Париж, Лифар.
- 10 фактів про всесвітньовідомого хореографа, французького українця Сержа Лифаря
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Lifar Serzh Lifa r Sergi j Miha jlovich Li far fr Serge Lifar 20 bereznya 2 kvitnya 1905 Pirogiv Kiyivskij povit Kiyivska guberniya Rosijska imperiya 15 grudnya 1986 1986 12 15 Lozanna Vo Shvejcariya francuzkij artist baletu baletmejster teoretik tancyu kolekcioner ta bibliofil ukrayinskogo pohodzhennya vidomij yak odin iz najvidatnishih tancivnikiv XX stolittya Serzh LifarSergi j Li farSergij Mihajlovich LifarIm ya pri narodzhenni Sergij Mihajlovich Lifar ros Sergej Mihajlovich LifarNarodivsya 2 15 kvitnya 1904 1904 04 15 Pirogiv Kiyivskij povit Kiyivska guberniya Rosijska imperiya 1 Pomer 15 grudnya 1986 1986 12 15 82 roki Lozanna Vo ShvejcariyaPohovannya Sent Zhenev yev de BuaGromadyanstvo UkrayinaNacionalnist ukrayinecMisce prozhivannya Kiyiv ParizhDiyalnist artist baletu horeograf baletmejster pismennik tancyuristGaluz balet 2 Vchiteli Enriko ChekettiVidomi uchni d i dZnannya mov rosijska 3 i francuzka 4 NagorodiSajt sergelifar org Mediafajli u VikishovishiMogila Lifarya na cvintari Sent Zhenev yev de Bua Buv zasnovnikom Akademiyi tancyu pri Grand Opera rektorom Institutu horeografiyi ta Universitetu tancyu Parizha pochesnim prezidentom Vsesvitnoyi radi tancyu YuNESKO Suchasniki nazivali jogo bogom tancyu dobrim geniyem baletu XX stolittya Za 26 rokiv roboti v Operi Lifar vihovav odinadcyat zirok baletu Ditinstvo i yunistSergij Lifar narodivsya 20 bereznya 2 kvitnya 1905 19050402 roku za inshimi danimi 2 15 kvitnya 1904 roku v todishnomu peredmisti Kiyeva seli Pirogiv abo zh u seli Vita Litovska u rodini pomichnika lisnichogo Tripilsko Vityanskogo lisnictva Mihajla Yakovicha Lifarya ta jogo druzhini Sofiyi Vasilivni Marchenko U metrichnij knizi cerkvi Vozdvizhennya Chesnogo Hresta Gospodnogo sela Pirogova parafiyanami yakoyi bula rodina Lifariv ye zapis pro jogo narodzhennya 20 bereznya ta hreshennya 10 kvitnya 1905 roku Rodina Lifariv mala gliboke kozacke korinnya Piznishe Sergij Mihajlovich zgaduvav yak gostyuyuchi v svogo dida u Kanevi sluhav rozpovidi pro geroyichne minule Ukrayini ta rozglyadav pozhovkli vicvili gramoti z voskovimi pechatkami sho nimi nagorodzhuvali Lifariv ukrayinski getmani ta koshovi otamani velikogo Vijska Zaporizkogo U 1913 roci Sergij pishov navchatisya do Imperatorskoyi Oleksandrivskoyi gimnaziyi Piznishe prodovzhiv navchannya u 8 j Kiyivskij gimnaziyi Hlopchik buv nadilenij tonkim muzichnim chuttyam Z ditinstva Lifar spivav u cerkovnomu hori Sofiyivskogo soboru brav uroki gri na skripci u profesora Voyacheka vidviduvav klas fortepiano u Kiyivskij konservatoriyi Poet spivak ta kompozitor O Vertinskij pisav sho Sergij buv strunkij ta smuglyavij z velikoyu domishkoyu ciganskoyi krovi Cigancha yak mi jogo nazivali Znav duzhe stari vzhe zabuti ciganski pisni j majsterno spivav yih she trimayuchi u pam yati ti sami osoblivi davni ciganski akordi Tverdo pam yatav usi ciganski dinastiyi j dobre znavsya na nih Yak spivav i tancyuvav po ciganski Lifar Francuzkij mistectvoznavec I Lidova takozh vidznachala v jogo zovnishnosti divnu krasu chuttyevogo ciganskogo oblichchya Ale viznachalnoyu v jogo doli stala zustrich iz Bronislavoyu Nizhinskoyu sestroyu vidomogo na toj chas tancivnika Vaclava Nizhinskogo Same yiyi kiyivska baletna studiya Shkola ruhu i stala dlya 17 richnogo Sergiya pershim krokom do vershin slavi Batki Serzha Lifarya Leonid Vasil Yevgeniya SergijEmigraciyaU 1922 roci Nizhinska emigruvala do Parizha de spivpracyuvala zi znamenitim Rosijskim baletom Sergiya Dyagilyeva Cherez rik vona zaprosila do trupi svoyih najkrashih uchniv sered yakih i Lifarya V Parizhi jogo vchitelyami stali virtuoznij italiyec ta kolishnij nastavnik Vaclava Nizhinskogo Samoviddana pracya fanatichna lyubov do tancyu shvidko zrobili zi skromnogo dopitlivogo yunaka pershogo solista Rosijskogo baletu Tancivnik iz nejmovirnoyu shvidkistyu prohodit shlyah vid artista kordebaletu do solista Pislya jogo fantastichnih triumfiv u rolyah Bludnogo sina v odnojmennomu baleti Prokof yeva Apollona j Ivana Carevicha v Apolloni Musageti ta Zhar Ptici Stravinskogo sam Dyagilyev skazhe Lifar chekaye vlasnoyi slushnoyi godini shob stati novoyu legendoyu najprekrasnishoyu z legend baletu Afisha baletnih vistupiv 1930 roku Afisha baletnih vistupiv 1935 rokuGrand OperaPerelomnim u zhitti Lifarya stav 1929 rik Na toj chas rosijskij balet za kordonom perenis tri velikih potryasinnya pomerli Anna Pavlova i Sergij Dyagilyev zalishiv scenu Nizhinskij Same todi yaskravo spalahnula zirka Serzha Lifarya Pislya smerti Dyagilyeva 24 richnomu Lifaryu zaproponuvali ocholiti baletnu trupu Grand Opera Vin stav dlya francuzkogo baletu tim kim dlya rosijskogo u XIX storichchi buv francuz Marius Petipa Bilshe 30 rokiv viddav comu teatrovi buv jogo solistom horeografom pedagogom Faktichno vin vidrodiv francuzkij balet jogo repertuar trupu jogo shkolu ta slavu stavshi osnovopolozhnikom novogo napryamku v baleti neoklasicizmu Odin iz najvidomishih baletiv togo chasu Ikar stane uosoblennyam samogo Lifarya Os yak pro cej obraz vidguknuvsya vidomij teatralnij kritik togo chasu Plesheyev I os zmah kril i na scenu viletiv nebachenij divo ptah Ptah Lifar Ce ne tanec ne plastika ce chari Meni doriknut sho ce ne kritika Kritika zakinchuyetsya tam de pochinayetsya zacharuvannya Ikar ce epoha ce sintez usiyeyi jogo tvorchosti ce nachebto granichna mezha 1939 roku nezvazhayuchi na pochatok vijni Lifar zalishayetsya v Parizhi ocholyuye teatr stvoryuye svoyi najkrashi spektakli ta ryatuye francuzkij balet vid zagibeli U 1943 roci vidbulasya prem yera ishe odniyeyi Lifarevoyi perlini Syuyiti v bilomu odniyeyi z pershih dovershenih sprob zacikaviti glyadachiv vinyatkovo bezsyuzhetnoyu vistavoyu Kiyani pobachili cej balet lishe cherez 60 rokiv Vizvolennya Parizha sprichinilo do rizkogo povorotu v doli Lifarya francuzkij Ruh Oporu zvinuvativ jogo u kolaboracionizmi j zasudiv do strati Lifar tikaye z Franciyi i v 1944 1947 rokah ocholyuye trupu Novij balet Monte Karlo Pislya vijni Nacionalnij francuzkij komitet iz pitan chistki skasuvav obvinuvachennya i baletmejster triumfalno povernuvsya do ridnogo teatru Zagalom Lifar postaviv u Grand Opera ponad 200 baletnih vistav vihovav 11 zirok baletu U 1947 roci zasnuvav u Parizhi Institut horeografiyi pri Grand Opera z 1955 roku viv kurs istoriyi j teoriyi tancyu v Sorbonni buv rektorom Universitetu tancyu profesorom Vishoyi shkoli muziki ta pochesnim prezidentom Nacionalnoyi radi tancyu pri YuNESKO Za zhittya Sergij Lifar otrimav bagato vidznak vid riznih derzhav Vin buv kavalerom najvishih nagorod Franciyi ordena Pochesnogo legionu ta ordena Literaturi i mistectva volodarem najvishoyi vidznaki baletu Zolotogo cherevichka ta premiyi Oskar nagorodzhenij Zolotoyu medallyu mista Parizha Lifar stvoriv novij napryam u baleti neoklasicizm Akademichnij tanec nabuv novih modernovih ris I razom z tim dolya zabrala u nogo najdorozhche spochatku Kiyiv yakij vin ne rozlyubiv do kincya svogo zhittya potim jogo Grand Opera U 1958 roci jogo zvilnyayut iz teatru Vin ne virit sho ce ostatochno dovgo boretsya ale marno navit shanuvalnik jogo talantu Sharl de Goll ne zmig jomu dopomogti Tancivnik Sergij Lifar Malyunok Borisa Grigor yeva Sergij Lifar z Sergij Lifar u 1961 rociZnajomstva z vidomimi suchasnikamiSvit baletu buv ne yedinim zahoplennyam Lifarya Vin tovarishuvav iz bagatma hudozhnikami sered yakih buli Pablo Pikasso Zhan Kokto Kassandr Adolf Muron Mark Shagal yaki oformili bagato jogo spektakliv Svogo chasu Lifarevi svoyu spivpracyu proponuvav Salvador Dali prote jogo syurrealistichnij proekt dekoracij ta kostyumiv do znamenitogo Ikara z milicyami zamist kril bulo vidhileno Lifar hudozhnikZvilnennya z teatru pidshtovhnulo Lifarya profesijno uzyatisya za penzlya U 65 rokiv u nogo proyavivsya neabiyakij hist hudozhnika Vlasne vin malyuvav i ranishe na teatralnih programkah afishah zapiskah akrilovimi farbami olivcem pomadoyu grimom Inodi vikoristovuvav tonovanij papir U 1972 1975 rokah vistavki kartin Lifarya koristuvalisya velikoyu populyarnistyu Kanni Parizh Monte Karlo Veneciya Hocha sam Lifar dovoli strimano stavivsya do svogo zahoplennya Grafichni majzhe plastichni roboti ya prisvyativ svoyemu drugovi Pablo Pikasso Vin buv nastilki lyub yaznim sho zdivuvavsya zamiluvavsya i garyache poradiv meni prodovzhuvati Tilki zh ya ne hudozhnik a horeograf sho malyuye pisav vin u ostannij avtobiografichnij knizi Memuari Ikara Vin zalishiv pislya sebe ponad sotni originalnih kartin ta malyunkiv Osnovnij syuzhet balet ruhi dramaturgiya tancyu Perevazhno Lifar vistavlyavsya u nevelikih galereyah Nicci Veneciyi Monte Karlo peremovini z yakimi viv sam abo jogo znajomi Deyaki kartini vidrazu potraplyali do muzeyiv Informaciyu pro prodazhi svoyih robit Serzh Lifar fiksuvav na riznih papircyah sho buli pid rukoyu Tak 17 travnya 1974 roku u Veneciyi vin pishe sho otrimav chek na 250 miljoniv lir za kartinu Tancivnik 26 travnya 1972 roku v Parizhi Serzh Lifar pishe sho bude prijnyatij Prezidentom Francuzkoyi Respubliki v Yelisejskomu palaci yakomu pokazhe svij zhivopis Jogo prijmav Zhorzh Pompidu yakij zasnuvav Centr suchasnogo mistectva Piznishe Lifar zgaduye sho jogo vistavka prezentaciya trivala 30 hvilin i Pompidu pridbav kartinu za 250 tisyach frankiv Lifar kolekcionerDrugoyu jogo pristrastyu buli knizhki Pochalosya use iz osobistogo arhivu Sergiya Dyagilyeva yakij skladavsya z kolekciyi teatralnogo zhivopisu i dekoracij ta biblioteki blizko 1000 nazv Lifar vikupiv yiyi u francuzkogo uryadu za groshi otrimani za rik roboti v Grand Opera Yak piznishe zgaduvav horeograf Groshi na kupivlyu dyagilevskogo arhivu ya zarobiv nogami Zibrav odnu z najcikavishih v Yevropi rosijskih bibliotek yaka skladalasya zi starodrukiv XVI XIX st Osoblive misce v jogo biblioteci zajmala i Pushkiniana najdorozhchim skarbom yakoyi buli 10 originaliv listiv poeta do Goncharovoyi ridkisni vidannya inshi pushkinski rariteti V ostanni roki svogo zhittya Lifar buv zmushenij prodati chastinu svoyeyi kolekciyi Pro prichini takogo rishennya vin pisav u listi do spadkoyemciv u 1975 roci Sogodni ya mayu lishe skromnu pensiyu vid Parizkoyi operi tomu ne v stani zberegti kolekciyu Mecenati ominuli mene uvagoyu ya zmushenij poproshatisya z ciyeyu skarbniceyu rosijskoyi kulturi vidpustiti na volyu vsi knigi j albomi shob voni stali nadbannyam istorikiv bibliotek Rozprodazh kolekciyi Lifarya vidbuvsya na aukcioni v Monte Karlo Nini chastina biblioteki Lifarya 817 odinic zberigayetsya u Kiyevi u viddili mistectv Publichnoyi biblioteki imeni Lesi Ukrayinki U dar Ukrayini yiyi peredala vdova horeografa grafinya Povernennya v UkrayinuUkrayina Kiyiv do kincya zhittya lishilisya svitloyu mriyeyu Lifarya Navit prekrasnij bliskuchij Parizh ne zmig primusiti mene kiyanina zabuti mij shirokij velichavij Dnipro govoriv vin Koli vruchayuchi orden Pochesnogo legionu Sharl de Goll vkotre zaproponuvav jomu stati gromadyaninom krayini i zvernuvsya do nogo Mosye Lifar Vi zrobili dlya Franciyi stilki skilki malo hto iz znamenitih francuziv Chi ne chas vam stati francuzom i za pasportom Lifar vidpoviv Shiro vdyachnij pane prezidente za vashu propoziciyu Ale ya nikoli ne buv i ne budu francuzom bo ya ukrayinec i batkivshina moya Ukrayina Vin tak i zalishivsya vlasnikom pasportu Nansena personoyu bez gromadyanstva ne mig zrektisya svogo korinnya predkiv zemli de vin narodivsya Uzhe vidluchenij vid teatru vin odnogo razu prijshov do Grand Opera u vishivanci a potim podilivsya najzapovitnishoyu mriyeyu Mriyu povernutisya v Ukrayinu Prote vdoma mene na zhal nihto ne znaye a u Franciyi zabuli Oles Ilchenko zgaduvav sho jomu Valerij Parsegov sho buv znajomij z Serzhem Lifarem rozpovidav sho Lifar v rozmovi z nim pidkreslyuvav svoye ukrayinske pohodzhennya Posmertna pam yatZa zhittya v emigraciyi Sergij Lifar lishe odin raz pobuvav u Kiyevi u 1961 roci i ce bulo dlya nogo velikim shastyam Im ya geniya baletu Lifarya povernulosya v Ukrayinu lishe v seredini 1990 h ne v ostannyu chergu zusillyami jogo vdovi grafini Alefeld Vona peredala v dar Ukrayini najbilshi skarbi z osobistoyi kolekciyi Lifarya orden Pochesnogo legionu Zolotij cherevichok prikrashenij diamantami scenichni kostyumi a takozh puant Anni Pavlovoyi valizu Sergiya Dyagilyeva roboti Pikasso i Shagala skulpturni portreti samogo Serzha roboti skulptora Belmondo batka kinozirki Protyagom trivalogo chasu do Kiyeva z yizhdzhalisya tancivniki ta horeografi z usogo svitu na ta festival Serzh Lifar de lya dans Na kiyivskij sceni vidrodilisya jogo Romeo i Dzhulyetta ta Syuyita v bilomu Ostanni roki zhittya Serzh Lifar prozhiv u Lozanni Shvejcariya de j pomer 15 grudnya 1986 roku V nashi dni v Lozanni z yavivsya pam yatnik darunok vid kiyan Ikar z pidnyatimi rukami krilami nache pragne zletiti u nebo Na postamenti skromnij napis Serg Lifar de Kiev Serzh Lifar z Kiyeva 2004 roku Nacionalnij bank Ukrayini do 100 richchya z dnya narodzhennya tancivnika u seriyi Vidatni osobistosti Ukrayini vipustiv yuvilejnu pam yatnu monetu Serzh Lifar Sogodni pro zhittya ta tvorchist vidatnogo baletmejstera rozpovidaye Muzej ukrayinskoyi diaspori Takozh v stolici Ukrayini pracyuye Kiyivska municipalna ukrayinska akademiya tancyu imeni Serzha Lifarya v yakij 7 kvitnya 2004 roku vidbulas ceremoniya vidkrittya pam yatnoyi doshki Serzhu Lifaryu na fasadi akademiyi Im ya baletmejstera u Kiyevi nosyat vulicya ta stanciya shvidkisnogo tramvaya U travni 2019 roku v Kiyevi na stini najstarishogo kiyivskogo gotelyu Premier Palace Hotel Kyiv za adresoyu bulvar T Shevchenko vul Pushkinska 5 7 29 vstanovleno miniskulpturu proyektu Shukaj Zolota tufelka skulptor Yurij Bilyavskij prisvyachenu Serzhu Lifaryu Prikmeta skulpturki Potresh mene i syagnesh nejmovirnoyi visochini Memorialna doshka u Kiyevi na ploshi Ivana Franka Memorialna doshka na vul Kastiljone 7 u Parizhi Tut z 1955 po 1985 rik zhiv Serzh Lifar 1904 1986 vidatnij horeograf HH stolittya urodzhenec Ukrayini yakij buv golovnim tancyuristom i baletmejsterom u Parizkij nacionalnij operi Pam yatna moneta Ukrayini Poshtova marka vidana do 100 richchya Sergiya Lifarya Pam yatnik u LozanniPrimitkimetrichna kniga d Track Q932420d Track Q34544468 Czech National Authority Database d Track Q13550863 Bibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 CONOR Sl d Track Q16744133 Arhiv originalu za 27 grudnya 2018 Procitovano 17 grudnya 2018 Arhiv originalu za 18 serpnya 2014 Procitovano 2 lipnya 2015 Zgidno z zapisom pro narodzhennya u metrichnij knizi CDIAK Ukrayini F 127 Op 1078 Spr 2308 Ark 163zv 164 Vertinskij Aleksandr 1991 Dorogoj dlinnoyu Rosijska Moskva Pravda s 306 ISBN 5 253 00063 1 Lifar Sergej 1995 Memuary Ikara russkij Moskva Iskusstvo s 9 ISBN 5 210 01448 7 Serzh Lifar ukrayinskij tancivnik yakij vidrodiv francuzkij balet VIDEO UATV 30 sichnya 2019 Procitovano 5 zhovtnya 2020 Sergij Lifar ukrayinskij horeograf yakij pidkoriv svit Amazing Ukraine Divovizhna Ukrayina ukr 15 kvitnya 2020 Procitovano 5 zhovtnya 2020 Mariya Katayeva U Muzeyi Kiyeva znajomlyat z hudozhnim talantom Serzha Lifarya Vechirnij Kiyiv 10 lyutogo 2024 http lucl lucl kiev ua muzey tvor lyfarya html 18 lyutogo 2010 u Wayback Machine Knizhkova kolekciya Serzha Lifarya FRANKO MARK Listopad 2017 Serge Lifar and the Question of Collaboration with the German Authorities under the Occupation of Paris 1940 1949 www researchgate net angl Dance Research 35 2 218 257 Procitovano Zhovten 2019 Komentar Olesya Ilchenka ufejsbuci Vahtanga Kipiani 27 lyutogo 2023 Zolota tufelka Serzha Lifarya Procitovano 22 chervnya 2022 roku Dzherela ta literaturaAblicov V Galaktika Ukrayina Ukrayinska diaspora vidatni postati K KIT 2007 436 s Balabko O V Kiyiv Irininska Lifaryam Povist za listami mitcya Chernivci Bukrek 2011 236 s il Gerasimova G P Lifar Serzh Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2009 T 6 La Mi S 189 ISBN 978 966 00 1028 1 Kurinna M Pro nacionalne korinnya Sergiya Lifarya ta jogo rodovi zv yazki z Ukrayinoyu Krayeznavstvo 2011 Kviten S 255 263 Serzh Lifar Spogadi Ikara K Pulsari 2007 Serzh Lifar z Kiyeva do 110 richchya vid dnya narodzhennya Serzha Lifarya 1905 1986 Dati i podiyi 2015 pershe pivrichchya kalendar znamen dat 1 5 Nac parlam b ka Ukrayini Kiyiv 2014 S 98 103 Shvachko T O Lifar Serzh Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh K Institut enciklopedichnih doslidzhen NAN Ukrayini 2001 2023 ISBN 966 02 2074 X Serge Lifar Ma Vie from Kiev to Kiev London Hutchinson amp Co 1970 Enciklopediya Kiyeva Yurij Grigorovich Zolote yabluko Serzha Lifarya Ostannye interv yu vidatnoyi balerini XX stolittya Tamari Tumanovoyi Nezavisimoj gazete 190 10 10 1996 Lifar S Spogadi Ikara Serzh Lifar z fr per G Malec Kiyiv Pulsari 2007 200 s Seriya Ukrayinci u svitovij civilizaciyi Zoya YeGOROVA Serzh iz Kiyeva Ukrayinec do kincya GOLOS UKRAYiNI 74 75 30 04 2020PosilannyaLifar Serzh Ukrayinska muzichna enciklopediya Gol redkol G Skripnik Kiyiv IMFE NANU 2011 T 3 L M S 147 148 Lifar Serzh Ukrayina v mizhnarodnih vidnosinah Enciklopedichnij slovnik dovidnik Vipusk 5 Biografichna chastina A M Vidp red M M Varvarcev K In t istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini 2014 s 256 258 Stattya Serzh Lifar v elektronnij Enciklopediyi istoriyi Ukrayini ukr Fotogalereya Sergiya Lifarya angl angl angl Inna Majko 1 kvitnya 2015 Sinij ptah baletu https www umoloda kyiv ua Ukrayina moloda shotizhneva informacijno politichna gazeta 44 Procitovano 8 kvitnya 2015 Ne mozhna pokidati Parizh Lifar 10 faktiv pro vsesvitnovidomogo horeografa francuzkogo ukrayincya Serzha Lifarya