Хосе́ Дороте́о Ара́нґо Ара́мбула (ісп. José Doroteo Arango Arámbula; більш відомий під псевдонімом Франсі́ско Ві́лья, ісп. Francisco Villa або під бойовим псевдо Па́нчо Ві́лья, ісп. Pancho Villa; 5 червня 1878, Асієнда де Ріо Гранде, Дуранго, Мексика — 20 липня 1923, , Чіуауа) — один із лідерів Мексиканської революції, національний герой Мексики.
Панчо Вілья | |
---|---|
ісп. Pancho Villa | |
![]() | |
Ім'я при народженні | ісп. José Doroteo Arango Arámbula |
Прізвисько | Франсіско Вілья (ісп. Francisco Villa) |
Народження | 5 червня 1878 Асієнда де Ріо Гранде, Дюранго, Мексика |
Смерть | 20 липня 1923 (45 років) Паррал, Чіуауа вогнепальне поранення |
Поховання | місто Чіуауа |
Країна | Мексика |
Звання | генерал |
Війни / битви | Мексиканська революція |
Автограф | ![]() |
|
Біографія
Ранні роки
Народився в бідній селянській родині, рано осиротів. У помсту за зґвалтування своєї сестри, 15-річний Вілья вбив одного з власників маєтку, де він працював, вкрав коня і був згодом змушений бігти в гори, де провів 6 років в бігах, приєднавшись до групи розбійників, яку очолював відомий в регіоні бандит Ігнасіо Парра.
Розбійна діяльність
У 1902 році поліція заарештувала Панчо за крадіжку мулів і за розбійний напад. Через його зв'язки з місцевим багатієм Пабло Валенсуела, який імовірно був одержувачем товарів, вкрадених Вілья, Панчо замінили смертний вирок, який іноді накладали на захоплених бандитів, на примусове зарахування до федеральної армії, яке часто застосовували на той час. Кілька місяців по тому, він дезертував і втік до штату Чіуауа. Через певний час він почав грабувати банки і забирати кошти від багатих, роздаючи велику частку їх бідним, через що швидко став популярним серед бідноти. У 1903 році він застрелив офіцера і вкрав його коня. Через необхідність приховати своє справжнє ім'я від поліції, він відтоді називався «Франсіско Вілья», а згодом, й «Панчо Вілья». «Вілья» було взято начебто на честь його діда по батьківській лінії або було раніше ім'ям іншого бандита. Він був також відомий своїм друзям, як «Ла Кукарача» («Тарган»).
До 1910 року Вілья чергував епізоди крадіжок та розбоїв з більш легітимними заняттями.
Революційна діяльність
У 1910 році Вілья приєднався до повстання Франсіско Мадеро проти диктатора Мексики Порфіріо Діаса. Під час повстання, Вілья, який не мав формально освіти, але навчився читати і писати, показав свої таланти як солдат і організатор. Усе це разом з глибоким знанням місцевості та народів на півночі Мексики призвело до того, що Мадеро віддав навчених солдатів під його командування. Вілья вдало провів декілька боїв, зокрема, захопив цілий потяг з федеральними військами, потім місто Сан-Андреас. Після успіху революції Вілья залишився в нерегулярній армії. Мадеро послав Вілью розібратися з опозиційними йому анархо-синдикалістами, які чинили опір. Панчо блискуче виконав це завдання, за що Мадеро надав йому чин полковника. У 1911 році бої на півночі Мексики могли викликати реакцію з боку США та дати їм підставу для інтервенції до Мексики. Тому Мадеро наказав Вільї зняти блокаду прикордонного міста Сьюдад-Хуарес, але Вілья не виконав цього наказу, натомість взяв це місто через 2 дні облоги. Зрештою Діас пішов у відставку 25 травня 1911 року, революція перемогла, а Мадеро став повноправним президентом.
Протягом свого життя, Вілью ніколи не турбували звичайні домовленості, які існують у сімейному житті, і він уклав контракт декілька шлюбів, не шукаючи скасування їх або розлучення. Саме так 29 травня 1911 року Вілья одружився з Марією Луз Коррал, яку описували як найбільш говірливу серед численних його дружин. Після смерті Вільї його шлюб з Марією двічі оскаржували в суді як незаконний і двічі суд робив висновок. що він є законним. У Вільї та Марії було одна дитина, дочка, яка померла ще малою. Окрім шлюбу з Марією Панчо мав довгострокові відносини з декількома жінками. З Аустребертою Рентерією він мав двох синів, Франциско та Іпполіто. З Мануелою Касас він мав сина, а з Хуаною Торрес, на якій одружився 1913 року, мав дочку.
Боротьба проти Ороско
Однак Мадеро виявився поганим політиком — він зробив прихильника Діаса Венустіано Каррансу військовим міністром, що не схвалював Вілья. Мадеро настроїв колишнього товариша Панчо, Паскуаля Ороско, на бунт проти влади.
1912 року під час контрреволюційного повстання Ороско Вілья на прохання губернатора Чіуауа Абрагама Гонсалеса сформував кавалерійський загін, що брав участь у придушенні бунту разом із урядовими військами. Хоча Ороско запропонував Вілья приєднатися до нього, Панчо цього не зробив. Він спочатку з 400 кавалеристами захопив Ідальго-дель-Парралі, а після об'єднався з федеральними військами на чолі з генералом Хосе Вікторіано Уерта. Вілья організував Північну дивізію, що діяла в Чіуауа та Коавілі.
Боротьба проти Уерти (1913—1914 роки)
Уерта спочатку цінував Вілью і прагнув повернути його під своїм контролем, зробивши Панчо почесним бригадним генералом у федеральній армії, але Вілья не схотів стати лояльним Уерті. Уерта став дискредитувати Панчо, звинувативши його в крадіжці прекрасного коня і привселюдно назвав бандитом. Вілья вдарив Уерту, який одразу заарештував Панчо за непокору і крадіжки. Вілья мав бути розстріляний, тому він звернувся до генералів Еміліо і Рауля Мадеро, братів президента. Їх втручання затримало виконання вироку, поки президент не зміг зв'язатися по телеграфу і наказати Уерті пощадити Вілью, але дав згоду на його ув'язнення.
Але Вілья втік з в'язниці на різдво 1912 року та подався до Сполучених Штатів Америки. Він намагався попередити Мадеро про планований Уертою заколот, але це йому не вдалося. Мадеро вбили у лютому 1913 року, в країні запанував режим Уерти, який захопив верховну владу. Вілья повернувся з декількома вірними йому людьми до Мексики у квітні 1913 року і швидко сформував військовий загін з декількох тисяч вояків. Відтоді його ще називали «Кентавр з півночі» за його неперевершене вміння триматися верхи.
Уерта наказав вбити губернатора Чіуауа Абрагама Гонсалеса, який був другом Вільї, і розкидати його останки по різних місцях. А згодом почав широкий наступ на сили Панчо. Але Уерта зіштовхнувся із спротивом Сапати, який не виступив проти Вільї. Суперник Вільї, губернатор Коауїли також не став вести бойові дії проти Панчо і виступив проти Уерти. Об'єднавши свої сили з такими Венустіано Карранси, Панчо разом з ним, а також іншими політиками, що до них приєдналися, повстали проти все більш репресивного і неефективного режиму Уерти. Вони створили рух проти Уерти під назвою Конституційна армія Мексики (ісп. Ejército Constitucionalista de México).
Період 1913—1914 років був часом найбільшої міжнародної популярності Вільї і його військово-політичного успіху. Вілья продемонстрував знову свої військові таланти, вигравши кілька битв. Він долучив до своєї діяльності багато талановитих офіцерів і солдат. Вілья одержав багато коштів для революції через експропріації у можновладців та просто грабуючи потяги, які перевозили гроші. Так він забрав з одного потягу 122 злитки срібла компанії «Wells Fargo», вимагаючи в неї викупити їх за готівку. Відомий американський журналіст і письменник-фантаст Амброз Бірс, який надалі таємниче зник в Мексиці, супроводжував армію Вільї в цей період і став свідком битви при Тьєрра Бланка, описав її. Вілья вважав цю битву, яка тривала протягом 23-24 листопада 1913 року, своєю найвидовищнішою перемогою. Американський журналіст Джон Рід провів з Вільєю 4 місяці та описав яскраво не тільки самого Панчо та його біографію, але й його вояків, жінок, їхні щоденні вчинки, побут, тощо. Прочитавши такі описи, президент США Вудро Вільсон відгукнувся на діяльність Вільї так:
Це свого роду Робін Гуд, який провів багате подіями життя, грабуючи багатих, щоб віддати бідним. Він навіть в якийсь момент тримав м'ясну лавку з метою розподілу бідним доходів від продажу вкраденої ним численної худоби.
Вілья був блискучим тактиком на полі бою, що відзначилось й на його політичній підтримці. У грудні 1913 року місцеві військові командири обрали його тимчасовим губернатором штату Чіуауа проти бажання Карранси. Панчо добре організував губернаторські обов'язки, долучивши до виконання завдань багатьох свої командирів. Вілья вивчав тактику американської армії, що допомогло йому у військових діях. Разом з тим він підписав контракт із Голлівудом, надавши йому ексклюзивні права на зйомки усіх його дій, при цьому половина коштів відраховувалась на підтримку революції. Як губернатор Чіуауа, Вілья надрукував свою власну валюту і постановив, що вона може бути продана і має бути прийнята за номіналом на рівні з золотими мексиканськими песо. Його авторитет у той час був настільки високим, що банки в Ель-Пасо, штат Техас, прийняли його паперові песо за номіналом. Він змусив багатьох, багатіїв дати кредити для фінансування революційної війни. Вілья конфіскував золото у кількох банках, а у банку «Мінеро» він тримав члена сім'ї, що володіла цим банком, як заручника, поки не було виявлено місце знаходження прихованих золотих запасів банку. Він також захопив земельні ділянки, що належали багатим гасієндадос, і віддав їх вдовам і сім'ям загиблих революціонерів.
З такою великою кількістю джерел отримання грошей, Вілья розширив і модернізував свої військові сили, придбав артилерію, тяглову худобу, кавалерійських коней, зброю, боєприпаси, мобільні засоби для військової медицини (залізничні вагони і машини швидкої допомоги). Панчо укомплектував їх мексиканськими та іноземними лікарями-добровольцями, зробивши службу, відому як ісп. Servicio Sanitario. Йому вдалося відновити залізницю на південь від міста Чіауау. Він також створив велику військову одиницю, відому як знаменитий «Дивізіон-дель-Норте» (з іспанської мови — дивізія півночі), яку боялися військові частини регулярної армії. Потужна залізниця дала можливість Вільї перевезти війська і артилерію на південь, де він переміг сили федеральної армії в ряді битв при Гомес Паласіо, Торреоні, та, в кінцевому підсумку, в самому серці режиму Уерти в штаті Сакатекас. Хоча Карранса ультимативно наказав Вільї не лізти в Сакатекас, але той після деяких вагань атакував це місто, яке було джерелом поставок федеральній владі великої частки срібла і, також, мало стратегічну залізничну станцію. Вілья повів «Дивізіон-дель-Норте» в атаку вверх по крутих схилах, загубив багато своїх вояків вбитими і пораненими, але зрештою розбив федеральні війська і взяв місто. Битва за Сакатекас була найкровопролитнішою серед таких під час революції, з обох боків загинуло близько 7 тисяч і було поранено до 5 тисяч, тоді як кількість загиблого мирного населення достеменна невідома. Перемога Вільї зламала хребет режиму Уерти, останній втік з країни 14 липня 1914 року, федеральна армія повністю розвалилася. Карранса попереду Вільї увійшов у серпні 1914 року до Мехіко.
- Панчо Вілья під час боїв 1912 року.
- Панчо Вілья з іншими генералами Мексиканської революції (1914 рік).
- Двоє національних героїв Мексики — Панчо Вілья та Еміліано Сапата.
- Панчо Вілья у військовій уніформі (після 1914 року).
Боротьба з Каррансою
Недовіра і суперництво між керівниками революції була очевидною, тому була скликана спеціальна конференція, яка ухвалила рішення про те, що жодний з керівників не має права зайняти державні пости й оголосила тимчасовим президентом країни Еулаліо Гуттієреса. Проте Карранса, який чекав, що саме його оголосять першим, виступив проти цього. Вілья, який тоді познайомився з іншим керівником революції Еміліано Сапатою, прийшли згоди, що Карранса не має права бути президентом через його явно диктаторські амбіції. Карранса і його прихильник Альваро Обрегон відступили до Веракрусу, залишивши Вілія і Сапату у Мехіко. Хоча Вілья мав більш грізну армію, яка продемонструвала свій блиск у битві проти федеральної армії, Обрегон з Каррансою були кращими тактиками. Зокрема. вони використали мексиканську пресу, щоб зобразити Вілью соціопатичним бандитом і підірвати його позиції в США. Наприкінці 1914 року Вільї було завдано додаткового удару, коли помер від тифу один з його найталановитіших генералів Торібіо Ортега.
У той час як сили Вільї і Сапати займали Мехіко, Карранса зберіг контроль над двома ключовими мексиканськими штатами, Веракрус і Тамауліпас, де розташовані два найбільші порти Мексики. Каррансі вдалося зібрати більше коштів, ніж Вільї. У 1915 році Вілья, після кількох поразок від Карранси у ряді битв, був змушений покинути Мехіко. Столицю одразу захопили Карранса і його послідовники. Обрегон завдав Вільї нищівної поразки біля Селайя протягом 6-15 квітня 1915 року, коли війська Вільї-Сапати втратили 4 тисячі вбитими, а 6 тисяч потрапили в полон. Протягом 29 квітня-5 червня 1915 року Обрегон завдав військами Вільї ще більшої поразки під Тринідадом. У жовтні 1915 року Вілья спробував захопити головний оплот Карранси — Сонору, але був знову розбитий. Багато його вояків загинули, велика кількість сприйняли амністію Карранси та склали зброю. «Дивізіон-дель-Норте» припинив своє існування.
Вілья лише з 200 прихильниками відступив у гори на півночі Мексики. Вілья відчув себе кинутим американською владою, розлючений тим, що США визнали уряд Карранси, відмовились продати йому зброю, одного разу надали дефектні патрони і, також, надали Обрегону прожектори, які допомогли йому відбити одну з нічних атак Вільї. Для того, щоб продемонструвати, що Карранса не контролює певні регіони, люди Вільї в січні 1916 року напали на поїзд біля Санта-Ісабелі, штат Чіуауа. При цьому вони вбили 17 працівників американської кампанії, яка обслуговувала залізницю. Лише один американець вижив та розповів про цей напад. Вілья надалі заперечував той факт, що віддав наказ саме вбити, а лише розпорядився захопити поїзд. Два місяці по тому Вілья перетнув із загоном кордон США і напав на поселення Коламбус, штат Нью-Мексико. Вони напали на загін 13-го кавалерійського полку американської армії, спалили місто, захопили 100 коней і мулів та інших військових знарядь. 18 американців і близько 80 вояків Вільї були вбиті. Були й інші атаки на території США, які нібито здійснив Вілья, але жодних документальних підтверджень цьому немає. Ймовірно, Вілья мав за мету спровокувати інтервенцію США до Мексики, аби полегшити, таким чином, боротьбу з Каррансою. І він свого добився — президент США Вудро Вільсон послав у цей регіон військову експедицію під командою генерала Джона Першинга. Американська армія вперше використала у цій експедиції літаки та вантажні автомобілі. Однак підтримка Вільї місцевими жителями і чудове знання його місцевості на півночі Мексики, як і неприязнь мексиканського уряду до присутності Першинга на мексиканській землі стали на заваді захопити Панчо. У лютому 1917 року американська армія, якій так і не вдалося знайти і покарати Вілью, відступила. Підозрювали, що Вільї надавала діяльну допомогу влада Німеччини, у нього з'явились гвинтівки і пістолети німецького виробництва, але письмових доказів цього співробітництва не знайдено.
Відхід від революційної діяльності та загибель
Після 1917 року Карранса перестав вважати Вілью серйозною загрозою для себе та перемкнув свою увагу на Сапату, який набрав сили на півдні Мексики. Панчо зробив невдалу спробу захопити Сьюдад-Хуарес та Асенсьйон. під час останнього бою загинув давній друг Вільї Мартін Лопес. Вілья вирішив припинити військову боротьбу.
21 травня 1920 року прихильниками Обрегона був вбитий Карранса. 22 липня 1920 року Вілья послав телеграму тимчасовому мексиканському президенту Адольфо де ла Уерті та через 6 днів зустрівся з ним та швидко уклав мирну амністійну угоду, після чого відійшов від революційної боротьби. Йому надали фазенду у 25 тисяч акрів, яку він перетворив на «військову колонію» для своїх колишніх солдатів. які отримували велику пенсію від влади. Йому дозволили залишити 50 кіннотників, які стали його особистою охороною.
З наближенням президентських виборів 1923 року Вілья зробив спробу повернення до політичного життя. Скоріше за все, саме через це 20 липня 1923 року його застрелили у власному автомобілі в місті Ідальго-дель-Парралі, коли він їхав, після того, як отримав у банку золото для оплати праці своїх фазендейрос. Коли він проїздив повз місцеву школу, звідти вибіг чоловік, який прокричав: «Віва Вілья!». Це був сигнал для вбивць, семеро їх вискочили із засідки та випустили по автомобілю більше 40 розривних куль. Вілья отримав декілька з них у голову та груди, помер миттєво.Зазвичай його супроводжувала численна охорона, але цього разу з ним їхало лише п'ятеро, 4 з них загинули разом з Вілья. Один з охоронників був тяжко поранений, встиг вбити одного з нападників, надалі вижив. На той момент в місті не працював телеграф, як вважають, для того, аби не спричинити повстання однодумців Вільї після його вбивства. Вілью наступного дня після вбивства поховали у місті Чіуауа в мавзолеї. На церемонії були присутні тисячі людей, 3 жінки Вільї. Його товариші забарикадувалися на фазенді, очікуючи атаки військ. Вбивці Вільї ховались у пустелі, потім вони були схоплені, лише двоє отримали декількамісячні термін ув'язнення, інші були відправлені служити до армії.
Вважають, що наказ вбити Панчо віддав тодішній президент Мексики генерал Альваро Обрегон, хоча докази цього знайдені не були. Генерал не міг знову обійняти пост президента, тому хотів бачити на президентстві свого ставленика, через що включення Вільї у президентську гонку було не з руки для Обрегона. Хоча надалі говорили про те, що за вбивством Панчо стояла сім'я Хесуса Герера, з якою у Вільї були погані відносини. Була також версія, що влаштував вбивство Вільї член законодавчих зборів штату Хесус Салас Барраса, який був побитий до того Вільєю через жінку. Він начебто згодився вбити Панчо за 50 тисяч песо. Коли була зібрана сума у 100 тисяч песо від ворогів Вільї, Барраса організував замах. Він підкупив людину, яка мала вибігти і прокричати «Віва Вілья!» один раз, якби Панчо сидів на передньому сидінні автомашини, або два рази, якщо на задньому. Обрегон змушений був на вимогу народу затримати Барраса. Спочатку його засудили до 20 років позбавлення волі але вирок Баррасі був замінений на термін всього у три місяці, і врешті-решт Барраса став полковником у мексиканській армії. У листах губернатора Дюранго, Хесуса Кастро, є свідчення того, що Барраса погодився стати «цапом-відбувайлом». У змові проти Вільї взяв участь Фелікс Лара, командувач федеральними військами в Ідальго-дель-Парралі, який заплатив 50 000 песо щоб видалити солдатів і поліцейських з міста в день вбивства, і Мелітон Лозойя, колишній власник фазенди Вільї від кого Панчо вимагав викупити коштовності, які він привласнив собі. Начебто коли Барраса помер від інсульту в своєму будинку в Мехіко у 1951 році, його останніми словами були: «Я не вбивця. Я позбавити людство від монстра».
Після смерті Панчо його ім'я було наказано забути тодішньою владою, але надалі його статус народного національного героя відновили. 1926 року з його могили вкрали череп. Останки Панчо Вілья з великою шаною перепоховали 1976 року в Мехіко, у Монументі Революції. На перепохованні мала бути присутньою його удова Марія Лус Коррал, яка отримала одразу після його загибелі все майно Вільї, скоріше за все тому, що 1914 року відмовила Вілью від страти Обрегона і останній втрутився у процес заволодіння майном Панчо на користь Марії. Але врешті решт Марія не з'явилась на перепохованні.
Вільї встановили багато пам'ятників у Мексиці. Йому присвячено декілька художніх творів, більше 40 кінофільмів.
Пам'ять
- Мавзолей Панчо Вільї у місті Чіуауа
- Статуя Панчо Вільї на коні в місті Чіуауа
- Пам'ятник Панчо Вільї в Мехіко
- Пам'ятник Панчо Вільї у Закатекасі, Серра де ла Буффа
Фільми
- «Вілья скаче» (англ. Villa Rides) — американський кінофільм 1968 року з Юлом Бріннером у головній ролі.
- «Панчо Вілья» — британо-іспано-американський кінофільм 1972 року.
- «У ролі Панчо Вілья він сам» (англ. And Starring Pancho Villa as Himself) — американський телевізійний фільм 2003 року з Антоніо Бандерасом у головній ролі Панчо Вільї.
Примітки
- Katz, Friedrich. The Life and Times of Pancho Villa, Stanford University Press, 1998. (англ.)
- Надалі Вілья розшукав усі рештки друга та поховав його достойно.
- Серед них, зокрема був Альваро Обрегон, якого надалі звинуватили у замовному вбивстві Вільї.
- Burress, Charles (5 May 1999). «Wells Fargo's Hush-Hush Deal With Pancho Villa». San Francisco Chronicle. (англ.)
- Taibo II, Paco Ignacio, Pancho Villa: Una Biografia Narrativa, Planeta, 2006. (ісп.)
- Kennedy Hickman Pancho Villa: Mexican Revolutionary [1] [ 2017-02-03 у Wayback Machine.] (англ.)
- United States War Dept (1916). «The Raid on Columbus, N. Mex., and the Punitive Expedition». Annual Reports of the War Department, 1916. U.S. Government Printing Office. pp. 278—279. (англ.)
- «Foreign News: The Cockroach». Time. 30 July 1923. (англ.)
- Інформація про фільм «Вілья скаче» у базі фільмів IMDB.com (англ.)
- Інформація про фільм «Панчо Вілья» у базі фільмів IMDB.com (англ.)
- Інформація про фільм «У ролі Панчо Вілья він сам» у базі фільмів IMDB.com (англ.)
Джерела
- Katz, Friedrich. The Life and Times of Pancho Villa, Stanford University Press, 1998. (англ.)
- Pancho Villa Mexican revolutionary. 2016 Encyclopædia Britannica /Біографія Вільї (англ.)
- Pancho Villa Biography. Military Leader (1878—1923) (англ.)
- McLynn, Frank. Villa and Zapata: A History of the Mexican Revolution, Basic Books, 2000. (англ.)
Література
- В. Матвієнко . Вілья Панчо // Політична енциклопедія. Редкол.: Ю. Левенець (голова), Ю. Шаповал (заст. голови) та ін. — К.: Парламентське видавництво, 2011. — 808 с. .
Посилання
- Вілья // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
- Біографія Вільї (рос.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Hose Dorote o Ara ngo Ara mbula isp Jose Doroteo Arango Arambula bilsh vidomij pid psevdonimom Fransi sko Vi lya isp Francisco Villa abo pid bojovim psevdo Pa ncho Vi lya isp Pancho Villa 5 chervnya 1878 Asiyenda de Rio Grande Durango Meksika 20 lipnya 1923 Chiuaua odin iz lideriv Meksikanskoyi revolyuciyi nacionalnij geroj Meksiki Pancho Vilyaisp Pancho VillaIm ya pri narodzhenni isp Jose Doroteo Arango ArambulaPrizvisko Fransisko Vilya isp Francisco Villa Narodzhennya 5 chervnya 1878 1878 06 05 Asiyenda de Rio Grande Dyurango MeksikaSmert 20 lipnya 1923 1923 07 20 45 rokiv Parral Chiuaua vognepalne poranennyaPohovannya misto ChiuauaKrayina MeksikaZvannya generalVijni bitvi Meksikanska revolyuciyaAvtograf Pancho Vilya u VikishovishiBiografiyaRanni roki Narodivsya v bidnij selyanskij rodini rano osirotiv U pomstu za zgvaltuvannya svoyeyi sestri 15 richnij Vilya vbiv odnogo z vlasnikiv mayetku de vin pracyuvav vkrav konya i buv zgodom zmushenij bigti v gori de proviv 6 rokiv v bigah priyednavshis do grupi rozbijnikiv yaku ocholyuvav vidomij v regioni bandit Ignasio Parra Rozbijna diyalnist U 1902 roci policiya zaareshtuvala Pancho za kradizhku muliv i za rozbijnij napad Cherez jogo zv yazki z miscevim bagatiyem Pablo Valensuela yakij imovirno buv oderzhuvachem tovariv vkradenih Vilya Pancho zaminili smertnij virok yakij inodi nakladali na zahoplenih banditiv na primusove zarahuvannya do federalnoyi armiyi yake chasto zastosovuvali na toj chas Kilka misyaciv po tomu vin dezertuvav i vtik do shtatu Chiuaua Cherez pevnij chas vin pochav grabuvati banki i zabirati koshti vid bagatih rozdayuchi veliku chastku yih bidnim cherez sho shvidko stav populyarnim sered bidnoti U 1903 roci vin zastreliv oficera i vkrav jogo konya Cherez neobhidnist prihovati svoye spravzhnye im ya vid policiyi vin vidtodi nazivavsya Fransisko Vilya a zgodom j Pancho Vilya Vilya bulo vzyato nachebto na chest jogo dida po batkivskij liniyi abo bulo ranishe im yam inshogo bandita Vin buv takozh vidomij svoyim druzyam yak La Kukaracha Targan Do 1910 roku Vilya cherguvav epizodi kradizhok ta rozboyiv z bilsh legitimnimi zanyattyami Revolyucijna diyalnist U 1910 roci Vilya priyednavsya do povstannya Fransisko Madero proti diktatora Meksiki Porfirio Diasa Pid chas povstannya Vilya yakij ne mav formalno osviti ale navchivsya chitati i pisati pokazav svoyi talanti yak soldat i organizator Use ce razom z glibokim znannyam miscevosti ta narodiv na pivnochi Meksiki prizvelo do togo sho Madero viddav navchenih soldativ pid jogo komanduvannya Vilya vdalo proviv dekilka boyiv zokrema zahopiv cilij potyag z federalnimi vijskami potim misto San Andreas Pislya uspihu revolyuciyi Vilya zalishivsya v neregulyarnij armiyi Madero poslav Vilyu rozibratisya z opozicijnimi jomu anarho sindikalistami yaki chinili opir Pancho bliskuche vikonav ce zavdannya za sho Madero nadav jomu chin polkovnika U 1911 roci boyi na pivnochi Meksiki mogli viklikati reakciyu z boku SShA ta dati yim pidstavu dlya intervenciyi do Meksiki Tomu Madero nakazav Vilyi znyati blokadu prikordonnogo mista Syudad Huares ale Vilya ne vikonav cogo nakazu natomist vzyav ce misto cherez 2 dni oblogi Zreshtoyu Dias pishov u vidstavku 25 travnya 1911 roku revolyuciya peremogla a Madero stav povnopravnim prezidentom Protyagom svogo zhittya Vilyu nikoli ne turbuvali zvichajni domovlenosti yaki isnuyut u simejnomu zhitti i vin uklav kontrakt dekilka shlyubiv ne shukayuchi skasuvannya yih abo rozluchennya Same tak 29 travnya 1911 roku Vilya odruzhivsya z Mariyeyu Luz Korral yaku opisuvali yak najbilsh govirlivu sered chislennih jogo druzhin Pislya smerti Vilyi jogo shlyub z Mariyeyu dvichi oskarzhuvali v sudi yak nezakonnij i dvichi sud robiv visnovok sho vin ye zakonnim U Vilyi ta Mariyi bulo odna ditina dochka yaka pomerla she maloyu Okrim shlyubu z Mariyeyu Pancho mav dovgostrokovi vidnosini z dekilkoma zhinkami Z Austrebertoyu Renteriyeyu vin mav dvoh siniv Francisko ta Ippolito Z Manueloyu Kasas vin mav sina a z Huanoyu Torres na yakij odruzhivsya 1913 roku mav dochku Borotba proti Orosko Odnak Madero viyavivsya poganim politikom vin zrobiv prihilnika Diasa Venustiano Karransu vijskovim ministrom sho ne shvalyuvav Vilya Madero nastroyiv kolishnogo tovarisha Pancho Paskualya Orosko na bunt proti vladi 1912 roku pid chas kontrrevolyucijnogo povstannya Orosko Vilya na prohannya gubernatora Chiuaua Abragama Gonsalesa sformuvav kavalerijskij zagin sho brav uchast u pridushenni buntu razom iz uryadovimi vijskami Hocha Orosko zaproponuvav Vilya priyednatisya do nogo Pancho cogo ne zrobiv Vin spochatku z 400 kavaleristami zahopiv Idalgo del Parrali a pislya ob yednavsya z federalnimi vijskami na choli z generalom Hose Viktoriano Uerta Vilya organizuvav Pivnichnu diviziyu sho diyala v Chiuaua ta Koavili Borotba proti Uerti 1913 1914 roki Uerta spochatku cinuvav Vilyu i pragnuv povernuti jogo pid svoyim kontrolem zrobivshi Pancho pochesnim brigadnim generalom u federalnij armiyi ale Vilya ne shotiv stati loyalnim Uerti Uerta stav diskredituvati Pancho zvinuvativshi jogo v kradizhci prekrasnogo konya i privselyudno nazvav banditom Vilya vdariv Uertu yakij odrazu zaareshtuvav Pancho za nepokoru i kradizhki Vilya mav buti rozstrilyanij tomu vin zvernuvsya do generaliv Emilio i Raulya Madero brativ prezidenta Yih vtruchannya zatrimalo vikonannya viroku poki prezident ne zmig zv yazatisya po telegrafu i nakazati Uerti poshaditi Vilyu ale dav zgodu na jogo uv yaznennya Ale Vilya vtik z v yaznici na rizdvo 1912 roku ta podavsya do Spoluchenih Shtativ Ameriki Vin namagavsya poperediti Madero pro planovanij Uertoyu zakolot ale ce jomu ne vdalosya Madero vbili u lyutomu 1913 roku v krayini zapanuvav rezhim Uerti yakij zahopiv verhovnu vladu Vilya povernuvsya z dekilkoma virnimi jomu lyudmi do Meksiki u kvitni 1913 roku i shvidko sformuvav vijskovij zagin z dekilkoh tisyach voyakiv Vidtodi jogo she nazivali Kentavr z pivnochi za jogo neperevershene vminnya trimatisya verhi Uerta nakazav vbiti gubernatora Chiuaua Abragama Gonsalesa yakij buv drugom Vilyi i rozkidati jogo ostanki po riznih miscyah A zgodom pochav shirokij nastup na sili Pancho Ale Uerta zishtovhnuvsya iz sprotivom Sapati yakij ne vistupiv proti Vilyi Supernik Vilyi gubernator Koauyili takozh ne stav vesti bojovi diyi proti Pancho i vistupiv proti Uerti Ob yednavshi svoyi sili z takimi Venustiano Karransi Pancho razom z nim a takozh inshimi politikami sho do nih priyednalisya povstali proti vse bilsh represivnogo i neefektivnogo rezhimu Uerti Voni stvorili ruh proti Uerti pid nazvoyu Konstitucijna armiya Meksiki isp Ejercito Constitucionalista de Mexico Period 1913 1914 rokiv buv chasom najbilshoyi mizhnarodnoyi populyarnosti Vilyi i jogo vijskovo politichnogo uspihu Vilya prodemonstruvav znovu svoyi vijskovi talanti vigravshi kilka bitv Vin doluchiv do svoyeyi diyalnosti bagato talanovitih oficeriv i soldat Vilya oderzhav bagato koshtiv dlya revolyuciyi cherez ekspropriaciyi u mozhnovladciv ta prosto grabuyuchi potyagi yaki perevozili groshi Tak vin zabrav z odnogo potyagu 122 zlitki sribla kompaniyi Wells Fargo vimagayuchi v neyi vikupiti yih za gotivku Vidomij amerikanskij zhurnalist i pismennik fantast Ambroz Birs yakij nadali tayemniche znik v Meksici suprovodzhuvav armiyu Vilyi v cej period i stav svidkom bitvi pri Tyerra Blanka opisav yiyi Vilya vvazhav cyu bitvu yaka trivala protyagom 23 24 listopada 1913 roku svoyeyu najvidovishnishoyu peremogoyu Amerikanskij zhurnalist Dzhon Rid proviv z Vilyeyu 4 misyaci ta opisav yaskravo ne tilki samogo Pancho ta jogo biografiyu ale j jogo voyakiv zhinok yihni shodenni vchinki pobut tosho Prochitavshi taki opisi prezident SShA Vudro Vilson vidguknuvsya na diyalnist Vilyi tak Ce svogo rodu Robin Gud yakij proviv bagate podiyami zhittya grabuyuchi bagatih shob viddati bidnim Vin navit v yakijs moment trimav m yasnu lavku z metoyu rozpodilu bidnim dohodiv vid prodazhu vkradenoyi nim chislennoyi hudobi Vilya buv bliskuchim taktikom na poli boyu sho vidznachilos j na jogo politichnij pidtrimci U grudni 1913 roku miscevi vijskovi komandiri obrali jogo timchasovim gubernatorom shtatu Chiuaua proti bazhannya Karransi Pancho dobre organizuvav gubernatorski obov yazki doluchivshi do vikonannya zavdan bagatoh svoyi komandiriv Vilya vivchav taktiku amerikanskoyi armiyi sho dopomoglo jomu u vijskovih diyah Razom z tim vin pidpisav kontrakt iz Gollivudom nadavshi jomu eksklyuzivni prava na zjomki usih jogo dij pri comu polovina koshtiv vidrahovuvalas na pidtrimku revolyuciyi Yak gubernator Chiuaua Vilya nadrukuvav svoyu vlasnu valyutu i postanoviv sho vona mozhe buti prodana i maye buti prijnyata za nominalom na rivni z zolotimi meksikanskimi peso Jogo avtoritet u toj chas buv nastilki visokim sho banki v El Paso shtat Tehas prijnyali jogo paperovi peso za nominalom Vin zmusiv bagatoh bagatiyiv dati krediti dlya finansuvannya revolyucijnoyi vijni Vilya konfiskuvav zoloto u kilkoh bankah a u banku Minero vin trimav chlena sim yi sho volodila cim bankom yak zaruchnika poki ne bulo viyavleno misce znahodzhennya prihovanih zolotih zapasiv banku Vin takozh zahopiv zemelni dilyanki sho nalezhali bagatim gasiyendados i viddav yih vdovam i sim yam zagiblih revolyucioneriv Z takoyu velikoyu kilkistyu dzherel otrimannya groshej Vilya rozshiriv i modernizuvav svoyi vijskovi sili pridbav artileriyu tyaglovu hudobu kavalerijskih konej zbroyu boyepripasi mobilni zasobi dlya vijskovoyi medicini zaliznichni vagoni i mashini shvidkoyi dopomogi Pancho ukomplektuvav yih meksikanskimi ta inozemnimi likaryami dobrovolcyami zrobivshi sluzhbu vidomu yak isp Servicio Sanitario Jomu vdalosya vidnoviti zaliznicyu na pivden vid mista Chiauau Vin takozh stvoriv veliku vijskovu odinicyu vidomu yak znamenitij Divizion del Norte z ispanskoyi movi diviziya pivnochi yaku boyalisya vijskovi chastini regulyarnoyi armiyi Potuzhna zaliznicya dala mozhlivist Vilyi perevezti vijska i artileriyu na pivden de vin peremig sili federalnoyi armiyi v ryadi bitv pri Gomes Palasio Torreoni ta v kincevomu pidsumku v samomu serci rezhimu Uerti v shtati Sakatekas Hocha Karransa ultimativno nakazav Vilyi ne lizti v Sakatekas ale toj pislya deyakih vagan atakuvav ce misto yake bulo dzherelom postavok federalnij vladi velikoyi chastki sribla i takozh malo strategichnu zaliznichnu stanciyu Vilya poviv Divizion del Norte v ataku vverh po krutih shilah zagubiv bagato svoyih voyakiv vbitimi i poranenimi ale zreshtoyu rozbiv federalni vijska i vzyav misto Bitva za Sakatekas bula najkrovoprolitnishoyu sered takih pid chas revolyuciyi z oboh bokiv zaginulo blizko 7 tisyach i bulo poraneno do 5 tisyach todi yak kilkist zagiblogo mirnogo naselennya dostemenna nevidoma Peremoga Vilyi zlamala hrebet rezhimu Uerti ostannij vtik z krayini 14 lipnya 1914 roku federalna armiya povnistyu rozvalilasya Karransa poperedu Vilyi uvijshov u serpni 1914 roku do Mehiko Pancho Vilya pid chas boyiv 1912 roku Pancho Vilya z inshimi generalami Meksikanskoyi revolyuciyi 1914 rik Dvoye nacionalnih geroyiv Meksiki Pancho Vilya ta Emiliano Sapata Pancho Vilya u vijskovij uniformi pislya 1914 roku Borotba z Karransoyu Nedovira i supernictvo mizh kerivnikami revolyuciyi bula ochevidnoyu tomu bula sklikana specialna konferenciya yaka uhvalila rishennya pro te sho zhodnij z kerivnikiv ne maye prava zajnyati derzhavni posti j ogolosila timchasovim prezidentom krayini Eulalio Guttiyeresa Prote Karransa yakij chekav sho same jogo ogolosyat pershim vistupiv proti cogo Vilya yakij todi poznajomivsya z inshim kerivnikom revolyuciyi Emiliano Sapatoyu prijshli zgodi sho Karransa ne maye prava buti prezidentom cherez jogo yavno diktatorski ambiciyi Karransa i jogo prihilnik Alvaro Obregon vidstupili do Verakrusu zalishivshi Viliya i Sapatu u Mehiko Hocha Vilya mav bilsh griznu armiyu yaka prodemonstruvala svij blisk u bitvi proti federalnoyi armiyi Obregon z Karransoyu buli krashimi taktikami Zokrema voni vikoristali meksikansku presu shob zobraziti Vilyu sociopatichnim banditom i pidirvati jogo poziciyi v SShA Naprikinci 1914 roku Vilyi bulo zavdano dodatkovogo udaru koli pomer vid tifu odin z jogo najtalanovitishih generaliv Toribio Ortega U toj chas yak sili Vilyi i Sapati zajmali Mehiko Karransa zberig kontrol nad dvoma klyuchovimi meksikanskimi shtatami Verakrus i Tamaulipas de roztashovani dva najbilshi porti Meksiki Karransi vdalosya zibrati bilshe koshtiv nizh Vilyi U 1915 roci Vilya pislya kilkoh porazok vid Karransi u ryadi bitv buv zmushenij pokinuti Mehiko Stolicyu odrazu zahopili Karransa i jogo poslidovniki Obregon zavdav Vilyi nishivnoyi porazki bilya Selajya protyagom 6 15 kvitnya 1915 roku koli vijska Vilyi Sapati vtratili 4 tisyachi vbitimi a 6 tisyach potrapili v polon Protyagom 29 kvitnya 5 chervnya 1915 roku Obregon zavdav vijskami Vilyi she bilshoyi porazki pid Trinidadom U zhovtni 1915 roku Vilya sprobuvav zahopiti golovnij oplot Karransi Sonoru ale buv znovu rozbitij Bagato jogo voyakiv zaginuli velika kilkist sprijnyali amnistiyu Karransi ta sklali zbroyu Divizion del Norte pripiniv svoye isnuvannya Vilya lishe z 200 prihilnikami vidstupiv u gori na pivnochi Meksiki Vilya vidchuv sebe kinutim amerikanskoyu vladoyu rozlyuchenij tim sho SShA viznali uryad Karransi vidmovilis prodati jomu zbroyu odnogo razu nadali defektni patroni i takozh nadali Obregonu prozhektori yaki dopomogli jomu vidbiti odnu z nichnih atak Vilyi Dlya togo shob prodemonstruvati sho Karransa ne kontrolyuye pevni regioni lyudi Vilyi v sichni 1916 roku napali na poyizd bilya Santa Isabeli shtat Chiuaua Pri comu voni vbili 17 pracivnikiv amerikanskoyi kampaniyi yaka obslugovuvala zaliznicyu Lishe odin amerikanec vizhiv ta rozpoviv pro cej napad Vilya nadali zaperechuvav toj fakt sho viddav nakaz same vbiti a lishe rozporyadivsya zahopiti poyizd Dva misyaci po tomu Vilya peretnuv iz zagonom kordon SShA i napav na poselennya Kolambus shtat Nyu Meksiko Voni napali na zagin 13 go kavalerijskogo polku amerikanskoyi armiyi spalili misto zahopili 100 konej i muliv ta inshih vijskovih znaryad 18 amerikanciv i blizko 80 voyakiv Vilyi buli vbiti Buli j inshi ataki na teritoriyi SShA yaki nibito zdijsniv Vilya ale zhodnih dokumentalnih pidtverdzhen comu nemaye Jmovirno Vilya mav za metu sprovokuvati intervenciyu SShA do Meksiki abi polegshiti takim chinom borotbu z Karransoyu I vin svogo dobivsya prezident SShA Vudro Vilson poslav u cej region vijskovu ekspediciyu pid komandoyu generala Dzhona Pershinga Amerikanska armiya vpershe vikoristala u cij ekspediciyi litaki ta vantazhni avtomobili Odnak pidtrimka Vilyi miscevimi zhitelyami i chudove znannya jogo miscevosti na pivnochi Meksiki yak i nepriyazn meksikanskogo uryadu do prisutnosti Pershinga na meksikanskij zemli stali na zavadi zahopiti Pancho U lyutomu 1917 roku amerikanska armiya yakij tak i ne vdalosya znajti i pokarati Vilyu vidstupila Pidozryuvali sho Vilyi nadavala diyalnu dopomogu vlada Nimechchini u nogo z yavilis gvintivki i pistoleti nimeckogo virobnictva ale pismovih dokaziv cogo spivrobitnictva ne znajdeno Vidhid vid revolyucijnoyi diyalnosti ta zagibel Pislya 1917 roku Karransa perestav vvazhati Vilyu serjoznoyu zagrozoyu dlya sebe ta peremknuv svoyu uvagu na Sapatu yakij nabrav sili na pivdni Meksiki Pancho zrobiv nevdalu sprobu zahopiti Syudad Huares ta Asensjon pid chas ostannogo boyu zaginuv davnij drug Vilyi Martin Lopes Vilya virishiv pripiniti vijskovu borotbu 21 travnya 1920 roku prihilnikami Obregona buv vbitij Karransa 22 lipnya 1920 roku Vilya poslav telegramu timchasovomu meksikanskomu prezidentu Adolfo de la Uerti ta cherez 6 dniv zustrivsya z nim ta shvidko uklav mirnu amnistijnu ugodu pislya chogo vidijshov vid revolyucijnoyi borotbi Jomu nadali fazendu u 25 tisyach akriv yaku vin peretvoriv na vijskovu koloniyu dlya svoyih kolishnih soldativ yaki otrimuvali veliku pensiyu vid vladi Jomu dozvolili zalishiti 50 kinnotnikiv yaki stali jogo osobistoyu ohoronoyu Z nablizhennyam prezidentskih viboriv 1923 roku Vilya zrobiv sprobu povernennya do politichnogo zhittya Skorishe za vse same cherez ce 20 lipnya 1923 roku jogo zastrelili u vlasnomu avtomobili v misti Idalgo del Parrali koli vin yihav pislya togo yak otrimav u banku zoloto dlya oplati praci svoyih fazendejros Koli vin proyizdiv povz miscevu shkolu zvidti vibig cholovik yakij prokrichav Viva Vilya Ce buv signal dlya vbivc semero yih viskochili iz zasidki ta vipustili po avtomobilyu bilshe 40 rozrivnih kul Vilya otrimav dekilka z nih u golovu ta grudi pomer mittyevo Zazvichaj jogo suprovodzhuvala chislenna ohorona ale cogo razu z nim yihalo lishe p yatero 4 z nih zaginuli razom z Vilya Odin z ohoronnikiv buv tyazhko poranenij vstig vbiti odnogo z napadnikiv nadali vizhiv Na toj moment v misti ne pracyuvav telegraf yak vvazhayut dlya togo abi ne sprichiniti povstannya odnodumciv Vilyi pislya jogo vbivstva Vilyu nastupnogo dnya pislya vbivstva pohovali u misti Chiuaua v mavzoleyi Na ceremoniyi buli prisutni tisyachi lyudej 3 zhinki Vilyi Jogo tovarishi zabarikaduvalisya na fazendi ochikuyuchi ataki vijsk Vbivci Vilyi hovalis u pusteli potim voni buli shopleni lishe dvoye otrimali dekilkamisyachni termin uv yaznennya inshi buli vidpravleni sluzhiti do armiyi Vvazhayut sho nakaz vbiti Pancho viddav todishnij prezident Meksiki general Alvaro Obregon hocha dokazi cogo znajdeni ne buli General ne mig znovu obijnyati post prezidenta tomu hotiv bachiti na prezidentstvi svogo stavlenika cherez sho vklyuchennya Vilyi u prezidentsku gonku bulo ne z ruki dlya Obregona Hocha nadali govorili pro te sho za vbivstvom Pancho stoyala sim ya Hesusa Gerera z yakoyu u Vilyi buli pogani vidnosini Bula takozh versiya sho vlashtuvav vbivstvo Vilyi chlen zakonodavchih zboriv shtatu Hesus Salas Barrasa yakij buv pobitij do togo Vilyeyu cherez zhinku Vin nachebto zgodivsya vbiti Pancho za 50 tisyach peso Koli bula zibrana suma u 100 tisyach peso vid vorogiv Vilyi Barrasa organizuvav zamah Vin pidkupiv lyudinu yaka mala vibigti i prokrichati Viva Vilya odin raz yakbi Pancho sidiv na perednomu sidinni avtomashini abo dva razi yaksho na zadnomu Obregon zmushenij buv na vimogu narodu zatrimati Barrasa Spochatku jogo zasudili do 20 rokiv pozbavlennya voli ale virok Barrasi buv zaminenij na termin vsogo u tri misyaci i vreshti resht Barrasa stav polkovnikom u meksikanskij armiyi U listah gubernatora Dyurango Hesusa Kastro ye svidchennya togo sho Barrasa pogodivsya stati capom vidbuvajlom U zmovi proti Vilyi vzyav uchast Feliks Lara komanduvach federalnimi vijskami v Idalgo del Parrali yakij zaplativ 50 000 peso shob vidaliti soldativ i policejskih z mista v den vbivstva i Meliton Lozojya kolishnij vlasnik fazendi Vilyi vid kogo Pancho vimagav vikupiti koshtovnosti yaki vin privlasniv sobi Nachebto koli Barrasa pomer vid insultu v svoyemu budinku v Mehiko u 1951 roci jogo ostannimi slovami buli Ya ne vbivcya Ya pozbaviti lyudstvo vid monstra Pislya smerti Pancho jogo im ya bulo nakazano zabuti todishnoyu vladoyu ale nadali jogo status narodnogo nacionalnogo geroya vidnovili 1926 roku z jogo mogili vkrali cherep Ostanki Pancho Vilya z velikoyu shanoyu perepohovali 1976 roku v Mehiko u Monumenti Revolyuciyi Na perepohovanni mala buti prisutnoyu jogo udova Mariya Lus Korral yaka otrimala odrazu pislya jogo zagibeli vse majno Vilyi skorishe za vse tomu sho 1914 roku vidmovila Vilyu vid strati Obregona i ostannij vtrutivsya u proces zavolodinnya majnom Pancho na korist Mariyi Ale vreshti resht Mariya ne z yavilas na perepohovanni Vilyi vstanovili bagato pam yatnikiv u Meksici Jomu prisvyacheno dekilka hudozhnih tvoriv bilshe 40 kinofilmiv Pam yatMavzolej Pancho Vilyi u misti Chiuaua Statuya Pancho Vilyi na koni v misti Chiuaua Pam yatnik Pancho Vilyi v Mehiko Pam yatnik Pancho Vilyi u Zakatekasi Serra de la BuffaFilmi Vilya skache angl Villa Rides amerikanskij kinofilm 1968 roku z Yulom Brinnerom u golovnij roli Pancho Vilya britano ispano amerikanskij kinofilm 1972 roku U roli Pancho Vilya vin sam angl And Starring Pancho Villa as Himself amerikanskij televizijnij film 2003 roku z Antonio Banderasom u golovnij roli Pancho Vilyi PrimitkiKatz Friedrich The Life and Times of Pancho Villa Stanford University Press 1998 angl Nadali Vilya rozshukav usi reshtki druga ta pohovav jogo dostojno Sered nih zokrema buv Alvaro Obregon yakogo nadali zvinuvatili u zamovnomu vbivstvi Vilyi Burress Charles 5 May 1999 Wells Fargo s Hush Hush Deal With Pancho Villa San Francisco Chronicle angl Taibo II Paco Ignacio Pancho Villa Una Biografia Narrativa Planeta 2006 isp Kennedy Hickman Pancho Villa Mexican Revolutionary 1 2017 02 03 u Wayback Machine angl United States War Dept 1916 The Raid on Columbus N Mex and the Punitive Expedition Annual Reports of the War Department 1916 U S Government Printing Office pp 278 279 angl Foreign News The Cockroach Time 30 July 1923 angl Informaciya pro film Vilya skache u bazi filmiv IMDB com angl Informaciya pro film Pancho Vilya u bazi filmiv IMDB com angl Informaciya pro film U roli Pancho Vilya vin sam u bazi filmiv IMDB com angl DzherelaKatz Friedrich The Life and Times of Pancho Villa Stanford University Press 1998 angl Pancho Villa Mexican revolutionary 2016 Encyclopaedia Britannica Biografiya Vilyi angl Pancho Villa Biography Military Leader 1878 1923 angl McLynn Frank Villa and Zapata A History of the Mexican Revolution Basic Books 2000 angl LiteraturaV Matviyenko Vilya Pancho Politichna enciklopediya Redkol Yu Levenec golova Yu Shapoval zast golovi ta in K Parlamentske vidavnictvo 2011 808 s ISBN 978 966 611 818 2 PosilannyaVilya Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006 Biografiya Vilyi ros