Острогозький (Рибенський) слобідський (черкаський) козацький полк — адміністративно-територіальна і військова одиниця Слобідської України у 1652–1765 рр. Найсхідніший полк козацької України, більша частина території якого знаходиться зараз у складі Росії, на Східній Слобожанщині. Полковий центр — місто Острогозьк (інша назва — Рибне, нині на території Воронізької області Росії).
Острогозький полк | |
Прапор | |
![]() | |
Дата створення / заснування | 1652 |
---|---|
Країна | ![]() ![]() |
Розташування штаб-квартири | Острогозьк |
Наступник | Острогозька провінція |
На заміну | d |
Час/дата припинення існування | 1765 |
![]() |
Острогозький полк | |
![]() Прапор полку | |
![]() Розташування полку на карті. | |
Утворено | 1652 |
Ліквідовано | 1765 |
Центр | Острогозьк |
Полковники | |
1652—1670 | Іван Зіньківський (Дзиковський) |
1670—1671 | Михайло Ґонта |
1671—1680 | Гарасим Корибут |
1680—1693 | Іван Сас |
1693—1698 | Петро Буларт |
1698—1704 | Федір Кукіль |
1704—1725 | Іван Тевяшов |
1725—1757 | Іван Тевяшов |
1757—1765 | Степан Тевяшов |
Перший слобідський полк, сформований на Слобожанщині у 1652—1658 роках із переселенців з Лівобережної та Правобережної України. У 1652 році Іван Дзиковський очолив переселенців — реєстрових козаків Чернігівського і Ніжинського полків у кількості 2000 чоловік, з родинами та майном, які заснували місто Острогозьк. Дзиковський згодом і став острогозьким полковником.
Складався із 7 сотень, які називалися від прізвищ своїх сотників чи від тих місцевостей, звідки прибули: Остапова, Дубовика, Іванова, Батуринська, Конотопська, Карабутинська, Бутурлинська. Сотенні містечка — Білолуцьк, , Старобільськ, , та ін.
З часом територія полку розширилася за рахунок переселенців з Гетьманщини та інших частин України.
У 1670 році вибухнуло повстання в Острогозькому полку, пов'язане з селянською війною під проводом Степана Разіна. Повстання, яке очолив старий полковник Іван Дзиковський, на короткий час ліквідувало московську владу на сході Слобідської України. Незабаром воно було придушене й Дзиковський з дружиною Євдокією та більшістю повстанців потрапили в полон і були страчені. У наступні роки полковниками були Герасим Корибут (1671—1680), Іван Сас (1680—1693) та інші.
У XVIII ст. полк очолювали вихідці із роду Тевяшових (Іван, Іван Іванович, Степан Іванович). У другій половині 18 століття полк поділявся на такі сотні: Перша Острогозька, Друга Острогозька, Третя Острогозька, , Уривська, Корочанська, Закотна, Білолуцька, Біловодська, Калитвинська, Богучарська, , Міловська, Калачіївська.
Після ліквідації московським урядом козацького самоврядування на Слобідській Україні 1765 року був розформований, його козаки склали основу Острогозького гусарського полку російської армії.
Територія Острогозького полку увійшла до складу Острогозької провінції Слобідсько-Української губернії.
Передумови появи
Заселення цих земель українськими козаками (черкасами) відбувалася і раніше 1652 року. 1648 поблизу Воронежа утворюються перші українське поселення: слобода Черкаська Гвоздевка і слобода Ендовіци. Протягом 5 років утворюються українські міста — фортеці Землянськ, Оскол і сотенні містечка Таліца, Олим, Чернава, Короча, Бистриця, Дівиця, Стреліца, Вільшани, Лівни, Ури, Полат.
Причини переселення з Правобережної України в Дике поле полягає в програші військами Хмельницького у битві під Берестечком в 1651 році. Західна частина по Польсько-Російському договором, була закріплена знову за Річчю Посполитою. Гетьман Богдан Хмельницький видав універсал, що дозволяє населенню переселяться на землі Московського царства.
Після смерті гетьмана Богдана Хмельницького, влада перейшла до рук пропольськи налаштованого гетьмана Івана Виговського. Почався період громадянських воєн (1657—1658 роки), між прихильниками московського і польського курсу, так звана « Руїна». Населення знову починає тікати на спокійніші російські території.
Структура полку
Острогозький полк з початку своєї появи мав ряд відмінностей від інших слобідських полків.
Полковники цього полку з самого початку затверджувалися на своїх посадах центральним урядом, старшина не мала такої автономії як в інших полках.. У зв'язку з цим список полковників цього полку до 1700 року не настільки чітко подається поруч істориків. У 1705 році полк був переданий у відання Наказу Адміралтейських справ у Воронежі. Полковник мав право видавати укази, за своїм підписом — універсали. Символом полковницької влади був шестопер (пернач, різновид булави шестигранної форми), полкова корогва, полковницька друк.
Полкова старшина (штаб) складалася з шести осіб: полковий обозний, суддя, осавул, хорунжий і два писаря.
- Полковий обозний — перший заступник полковника. Завідував артилерією і кріпак фортифікацією. У відсутності полковника заміщав його, але не мав права видавати накази-універсали (на відміну від наказного полковника).
- Суддя — завідував цивільним судом в полковій ратуші.
- Осавул — помічник полковника у військових справах.
- Хорунжий — командир «хорунжевих» козаків, охорони полковника і старшини. Завідував полковою музикою і відповідав за збереження хоругви (прапора полку).
- Писарі — секретарі в ратуші. Один завідував військовими справами, другий — цивільними.
Полк ділився насотні.
Сотня — адміністративно-територіальна одиниця в складі полку. Сотня очолювалася сотником. Він мав широкі військовими, адміністративними, судовими і фінансовими повноваженнями. Призначався полковниками з числа старшини.
Сотенна старшина (штаб) складалася з сотника, сотенного отамана, осавула, писаря та хорунжого. Посади по обов'язків збігалися з полковими:
- Сотенний отаман — заступник сотника. Втілював у собі обов'язки обозного і судді на сотенному рівні.
- Осавул — помічник сотника у військових справах.
- Писар — секретар.
- Хорунжий — завідував прапором сотні, на якому зображувалася емблема сотні, в основному християнська. Це могли бути хрест, ангел, ангел-охоронець, архангел Михайло, сонце (Ісус Христос), діва Марія, а також військові атрибути. З 1700-х років прапори стають двосторонніми — на кожній стороні різне зображення. Також на ньому позначалися полк і назва сотні.
Полковники
- Іван Зіньківський (1652—1670)
- Михайло Ґонта (1670—1671)
- Гарасим Корибут (1671—1680)
- Іван Сас (1680—1693)
- Петро Буларт (1693—1698)
- Федір Кукіль (1698—1704)
- Іван Тев'яшов (1704—1725)
- Іван Тев'яшов (1725—1757)
- Степан Тев'яшов (1757—1765).
Зліквідовано 1765-го року.
Сотні
У першій третині 18 століття полк складався з наступних сотень:
- Перша Острогозька (Острогожськ)
- Друга Острогозька (Острогожськ)
- Лівенська (Лівни)
- Корочанська (Короча)
- Білолуцька (Білолуцьк)
- Старобільська (Старобільськ)
- Закотенська (Закотне)
- Уривська (Урив)
- Богучарська (Богучар)
- Калитвянська (Стара Калитва)
- Толучіївська (нині не існуючий населений пункт , у Воронізькій області)
- Міловська (Старе Мілове)
- Калачіївська (Калач, сотня включала Новомілове, Вороб'ївку, Березівку, Микільськ, Рудню і Ширяєве з хуторами.)
Населення
Населення полку поділялася на такі шари:
- Виборні козаки
- Козацькі свойственники
- Козацькі підпомічники
- Міщани
- Священнослужителі
- Інородці
- підсусідки і захребетники (безземельні батраки)
При цьому московські служилі люди перебували у віданні воєводи.
Повстання Разіна і Булавіна
Див. також Повстання Степана Разіна
Донські козаки починають поступово втрачати свої північні території. Російський уряд роздає козацькі юрти як платні своїм служивим людям, орендарям і козакам Острогозького полку.
Це не могло не викликати невдоволення в середовищі Донського козачого Війська, а так само кочових калмиків і ногайців. Російська експансія викликала зворотну реакцію, в результаті чого в 1672 році Дон повстав. На чолі повсталих став козак Степан Разін, батьки якого походили з місцевих Воронежських козаків. Відвойовувати у царя батьківські землі вирушив брат Степана — . До нього приєдналося все місцеве населення, в тому числі козаки сотні, калмики і ногайці. Вони розорили всі факторії орендарів-промисловиків і скити ченців тамбовського єпископа, очистивши хоперсько-дінський простір від прибульців. Прорватися за межу до Воронежа повсталим не вдалося. Під фортецею Коротояк на чудові горах вони зазнали поразки і пішли на Хопер.
У результаті придушення повстання Степана Разіна російський уряд відбирає у Донського Війська землі на південь і південний схід від Воронежа. Спроби заселити нові землі успіху не мали. Козаки з калмиками і татарами здійснюють вторгнення, плюндруючи поселення. В кінці 17 століття у Середньо-Донських степах скупчуються десятки тисяч старовірів, втікачів-рекрутів і робітних людей з Воронежських корабельних верфей. Послана царем Петром І каральна експедиція по затриманню і поверненню на колишні місця проживання всіх втікачів, викликала масове невдоволення і послужила приводом повстання, на чолі якого став Кіндрат Булавін. Повстання охопило Середній Дон, Хопер і Сіверський Донець. У числі селищ півдня сучасної Воронезької області до повсталих приєдналися жителі поселень Толучієва, Богучар та Айдару. При цьому козаки слобідських полків, в більшості повстанців не підтримали, а залишилися вірними уряду. В 1670 острогозькі козаки підтримали бунтівних разінців: полковник Дзиковський, раніше знайомий з Разіним, велів відкрити ворота фортеці і хлібом-сіллю зустріти разінського отамана Колчева. Однак скоро незгодна козацька старшина на чолі з сотником і наказним отаманом Герасимом Карабутом схопила заколотників, а далі з ними вчинили відповідно до звичаїв того часу.
У складі зведеного загону Острогозький черкаський козацький полк брав участь у великій битві на схід від Воронежа на річці Курлак. У дводенному бою брало участь кілька десятків тисяч осіб з обох сторін. Урядові війська втратили тільки вбитими понад 2 тисячі осіб.
Серед повсталих втрати були значно більшими. Булавінці так і не змогли прорватися до Воронежа і, кинувши обоз, артилерію, скарбницю і прапори, відійшли через Толучеївські степи на пониззя Хопра. Переслідуючи відступаючих, урядові війська знищують всі козацькі поселення по Толучеєвій, Айдарі і Богучару. На Дону в центрі відторгнутих земель Донського війська споруджується фортеця Павловськ, в якій розміщується великий гарнізон військ.
На найтривожнішому південно-східому напрямку, що проходить по Толучеєвським степам, було вирішено поселити українських козаків Острогозького полку. Толучеївська лінія повинна була прикрити далекі підступи до Павлівської фортеці і корабельних верфей на Осереді, Битюгу, Ікорці.
Очолює Воронізьке Адміралтейство Апраксин Ф. М. Острогозький полковник Ляльок наказує переселити на Толучеєву, Богучар і Айдар українських козаків з Землянська, Оскола, Талицька, Чернавський, Корочі, Урива, Перлевки, Ендовиць, Гвоздьовки, Олима та інших місць Острогозького полку, які в силу обставин, що склалися виявилися до початку 18 століття, опинилися в глибокому тилу на північ і захід від Воронежа.
Полкова старшина протягом ряду років не могла почати переселення козаків через незнання ними місцевості для поселення. Це дратувало адмірала Апраксіна Ф. М. і свій указ він дублював ще кілька разів. У результаті перші похідні обози козаків потягнулися на Толучеєву, Калитву, Богучар і Айдар лише в 1712—1715 роках. Спочатку поставили на старих козацьких містечках донських козаків невеликі остроги. Як правило, це були кручі на гирлах річок. В умовах степу ще з давніх часів ці місця використовувалися для влаштування фортець, по Толучеєвій були утворені поселення поблизу гирла з Доном (Толучеєва), на гирлі Крейдяної (Крейдова) і на гирлі з Підгірної (Калайчі). Слідом за першопоселенцями на Толучеєву потягнулися свойственники козаків та їх подпомічники. Переселенці рухалися великими колонами з домашнім скарбом, худобою, кіньми, птицею. Разом з ними слідували похідні церкви, обози з провіантом, фуражем і зерновим хлібом. За три роки спорожніли такі значні міста-фортеці як Оскіл, Землянськ, Талицьк і Чернава. Толучеївску долину населили козаки Землянської сотні. У перший же рік, коли почалося облаштування Толучеєвскої лінії, на переселенців напали козаки Булавінського отамана Некрасова і калмики. Сильний бій відбувся біля Міловського містечка і Калача. Завдяки сміливим і рішучим діям Калачєєвського сотника Дем'яна Варави нападники були відбиті.
Пішовши на Битюг, калмики і некрасівці почали громити Двірцеву царську волость. Повертаючись назад по Толучеєво-хоперському вододілу, отаман Некрасов направив до Калача своїх парламентарів, які просили по добру піти з Толучеєвої: "…. а кому землі мало йдіть до нас на Кубань. Коли не буде на нашу ми з тебе Варава здеремо плисовий каптан …. ". Ногайські ж татари заявили, що на Толучеєвій колись їх хан втратив свою червону шапку за якою вони ще повернуться..
Заснування Толучиївської, Мілової і Калачиївської сотень
Поселення козаків по Толучиї спочатку були включені до складу Павловського повіту. З поселенців утворюють три адміністративно-територіальні одиниці: Толучиївська, Міловська і Калачиївська сотні. Спочатку вони підпорядковувалися Павловському коменданту, але потім територіально і адміністративно увійшли до Острогожський козацький полк.
Полкова старшина, зацікавлена в освоєнні земельних просторів, увійшла до складу полку, «накликає» з малоросійських полків Лівобережної та Правобережної України нових козаків-переселенців. Більшість з них поселяється по Айдару, Богучару і Толучеєвій.
Заселення Приайдарщини
Землі і поселення вздовж Айдару після їх «разорєнія» в 1709 році майже опустіли. Того ж року Петро І дозволив українському населенню Острогожського полку засновувати поселення від Закотного (нині в Новопсковському районі Луганської області) до слободи Ровеньки (Білгородська область РФ). Місцеве населення, яке вціліло, виходило з вербових гаїв та очеретів після каральних акцій за підтримку повстання К. Булавіна і вкотре, як і після татарських спустошень, відроджувало слободи по Айдару. Але чорноземи чекали своїх господарів, «освячених» царським «повєлєнієм». Та лише в 1716 році Воронєжська губернська канцелярія предписала Острогожському полковнику І. Тевяшову частину козаків його полку перевести і поселити по річкам Айдар, Богучар і Тулучаїв. І знову щось не склалося в ланцюжку «губернська канцелярія» — «полкова канцелярія». Переселення українців з верхнього Подоння (нинішня Воронежчина) тоді так і не почалося. Днем приписки північної Приайдарщини (Старобільськ — Білолуцьк і вище) до Острогожського полку мало б стати 6 травня 1709 року, коли полковник Тевяшов своїм листом до Приказу Адміралтійських справ «просився» на береги Айдару. Але на Приайдарщину слобідські козаки переселились лише в 1732 році, — тоді партії переселенців із сіл Пернівка, Єндовище, Гвоздівка і Урив були переведені в Стару Білу, Закотне, Осинівку і Білолуцьк. Власне, ця дата, — 1732 рік, — показує межі Острогожського полку так, як це зображено на карті (див. мал.2) — з розселенням острогожців по річці Богучар і Новою Білою на річці Білій, лівій притоці Айдару.
Розформування
У 1765 році з приходом до влади імператриці Катерини II починається «рассказачіваніе» України. На той період основні важелі влади по півдню країни на Кубані, Дону і України були зосереджені у гетьманів, генеральної і полкової старшини, які в будь-який момент могли зібрати Військову Раду і поставити питання про вихід зі складу Росії. Така «військова демократія» не влаштовувала імператорське оточення. Було прийнято рішення «реорганізувати» всі козацькі полки півдня країни. Перший жереб випав на Слобідську Україну. У тому ж році до Харкова прибуває комісія, яка починає розслідування нібито численних скарг козаків на дії полкової старшини. Дійсно, були виявлені окремі факти захоплення громадських полкових земель, казнокрадство, продаж посад за гроші, порушення діловодства тощо
Однак на боєздатність полку та громадські звичаї це ніяк не впливало. У цілому огляд полків показав їх відмінну виучку і злагодженість. Тим не менш, уряд приймає рішення перетворити Слобідські козацькі полки в гусарські. Щоб не розбурхувати населення, уповноважені від уряду роз'яснюють про переваги даного рішення. Відтепер утримувати гусарські полки буде центральна влада, а не місцеве населення. Замість постійних зборів на коней, амуніцію, озброєння, фураж, провіант, платню і т. д. вводився єдиний подушний податок, який надходить в казну. Козацькі підпомічники (практично все основне населення) звільнялося від батрацьких робіт у козаків, отаманів, осавулів, сотників і інших посадових осіб. Замість цього сотенна і полкова адміністрація переходила на постачання держави і отримувала платню з казни. Козаки і підпомічники переводилися в стан військових обивателів. Частина пільг, даних урядом Петра I, зберігалися. У військових селищах дозволялося для місцевого споживання займатися винокурінням та іншими промислами без сплати податків. Військові жителі і міщани, за жеребом, переводилися на формування територіальних гусарських полків постійного складу. Решта проходили навчальні збори і при початку бойових дій перебували у складі маршових ескадронів на поповнення гусарських полків.
Козацькі посади переводяться у загальноросійські армійські або статські чини, відповідно до Табелі про ранги. Полкова старшина у правах прирівнювалася до загальноімперського дворянства. Всі полкові та сотенні форми правління скасовуються. На території Острогозького, Ізюмського, Харківського, Сумського і Охтирського полків утворюються однойменні провінції. Всі провінції утворюють Слобідсько-Українську губернію. Згодом Острогозька провінція входить до складу Воронезької губернії, а з решти утворюють Харківську губернію.
Території полкових сотень об'єднують в комісарства. Так з Толучеївської, Міловської і Калачеївської сотень утворюють Міловськое комісарство з адміністративним центром у слободі Стара-Мілова. При цьому Старо-Мілове перейменовують в містечко Стара Мілова. У Міловому облаштовується земляна фортеця з ровом, валом і частоколом. Тут же влаштовуються: комісарське правління, канцелярія, суд та інші органи місцевої влади. Територія Міловського коміссарства охоплювала весь південний схід Воронезької губернії (сучасні Воробйовський, Калачеєвський, Петропавлівський і частина Богучарського районів).
Козацький однострій (1743 рік)
Під час комісії генерал-аншефа Шаховського О. І. було запропоновано ввести для українських козаків однотипні однострої. За правління Шаховського (до 1736 року), ця думка так й не знайшла підтримки, але до неї повернулися в 1743 році, за часів російської імператриці Єлизавети Петрівни. Започатковується єдиний однострій для Слобідських козацьких полків. Верхній одяг — кунтуш із прорізними рукавами синього кольору. Кунтуш був обшитий срібною тесьмою та шнурами. Кунтуші для всіх полків були однакові. Жупан та шаровари були полкових кольорів.
Ізюмський полк | Острогозький полк | Охтирський полк | Сумський полк | Харківський полк |
---|---|---|---|---|
червоний | червоно - помаранчевий | зелений | світло — синій | жовтий |
Прапори
На прапорі Острогозького полку в XVIII столітті був зображений Саваоф (Бог-Отець). На прапорі першої сотні був зображений Ісус Христос, що благословляє в сяйві, та по боках 4 зірки, а на прапорі другої сотні — в сяйві.
Переклад старшинських посад в Табель про ранги (1765)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekptTDFSaFltVnNYMjlmY21GdVoyRm9MbXB3Wnk4eU5UQndlQzFVWVdKbGJGOXZYM0poYm1kaGFDNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
У зв'язку з переформуванням Острогозького слобідського козацького полку в регулярний гусарський полк, козацькій старшині було запропоновано вступити на службу у формований полк чи отримати відставку. Так як армійські чини присвоювалися на одну-дві сходинки нижче, а так само через те, що різниця в уряді козацького старшини і армійського офіцера не були рівноцінна, багато представників старшини вийшли у відставку. Середній же і рядовий козацький прошарки склали основу новосформованого полку.
Всі вийшли у відставку і продовжили служити отримали чини (військові і цивільні) відповідно до Табелі про ранги.
Посада (козацька старшина) | Військовий чин | Цивільний чин | Клас |
---|---|---|---|
Полковник | Підполковник | Надвірний радник | VII |
Обозний | Прем'єр-майор | Колезький асесор | VIII |
Суддя | Секунд-майор | Колезький асесор | VIII |
Осавул | Ротмістр | Титулярний радник | IX |
Хорунжий | Поручник | Губернський секретар | XII |
Сотник | Поручник | Губернський секретар | XII |
Старший полковий писар | — | Губернський секретар | XII |
Молодший полковий писар | — | Кабінетський реєстратор | XIII |
Сотенний хорунжий | Вахмістр | - | нижче табелі про ранги |
Решта | Унтер-офіцери та капрали | - | нижче табелі про ранги |
Якщо ж представник козацької старшини не брав участі у походах, то він отримував чин, на щабель нижче встановленого. Наприклад: полковий обозний при перекладі на загальноімперську систему отримував чин прем'єр-майора, але якщо він не брав участі у походах, то міг розраховувати лише на чин секунд-майора.
Див. також
Примітки
- http://irp.kharkov.ua/site/topicitem.jsp?category_id=37182540&item_id=525958383[недоступне посилання з липня 2019]
- Якщо для інших слобідських полків була звичайна практика обрання полковника старшиною, з затвердженням його царем (імператором), то в Острогозькому полку старшині такої волі не давалося. Така ж картина спостерігалася і на сотенному рівні. Жорстка прив'язка до центральної влади (воєводам), особливість даного полку.
- Саме, як Зіньківський, а не Дзиковський, згадується він у тогочасних документах (Грамота Острогозькому полковнику Івану Зіньківському від царя Олексія Михайловича, 1670-го року: Топографическое описание Харьковского наместничества, М. 1788 р., с. 34). Зіньківським називає його і відомий дослідник історії Слобожанщини Дмитро Багалій (Багалій Д. І. Історія Слобідської України. — Х.,1918). Природно вважати, що й слобідські козаки називали свого полковника українським прізвищем, а не польським.
- За матеріалами похідної канцелярії Слобідських полків, провінційної канцелярії і комісарських правлінь Острогозького полку Держархіву Україні.
- . Архів оригіналу за 14 липня 2014. Процитовано 11 червня 2014.
- Ілляшевич Л. В. Короткий нарис історії харківської шляхти — Харків. тип. М. Зільберберга, Рибна № 25.1885. — С.51 — 166 с., 32 с. прикладок (До друку дозволено. Київ. 28 березня 1885 року)
- Журавльов Денис Володимирович (2002). Військова справа в слобідських козацьких полках у другій половині XVII — першій половині XVIII ст (Дис. канд. іст. наук: 07.00.01). Х.: Харківський національний ун-т ім. В.Н.Каразіна. с. 43.
Що стосується зображень на прапорах, то це дійсно були зображення святих (взагалі характерні для XVII ст. і більш ранніх часів) — Іоанна Хрестителя, Георгія Побідоносця, Миколи Чудотворця, Андрія Первозванного, апостола Петра, а також архангела Михайла, часто — Богородиці, а на полковому прапорі Острогозького полку 30-х pp. XVIII ст. — навіть зображення Бога-Отця (Саваофа)
- Іванов В.В. Прапори слобідських полків (PDF) // Ювілейний збірник на пошану академіка Дмитра Івановича Багалія з нагоди сімдесятої річниці життя та п’ятдесятих роковин наукової діяльності. — К. : З друкарні Української Академії наук, 1927. — С. 745—747.
Джерела та література
- В. В. Панашенко. Острогозький полк // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2010. — Т. 7 : Мл — О. — С. 683. — .
Література
- Малий словник історії України / відпов. ред. В. А. Смолій. — К. : Либідь, 1997. — 464 с. — .
- Ігор Роздобудько. Острогозький полк у працях українського історика Дмитра Багалія. // Східна Слобожанщина. Українці навколо України.
Посилання
- Острогозький полк // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2002. — Т. 4 : Н — П. — 720 с. — .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ostrogozkij Ribenskij slobidskij cherkaskij kozackij polk administrativno teritorialna i vijskova odinicya Slobidskoyi Ukrayini u 1652 1765 rr Najshidnishij polk kozackoyi Ukrayini bilsha chastina teritoriyi yakogo znahoditsya zaraz u skladi Rosiyi na Shidnij Slobozhanshini Polkovij centr misto Ostrogozk insha nazva Ribne nini na teritoriyi Voronizkoyi oblasti Rosiyi Ostrogozkij polk Prapor Data stvorennya zasnuvannya1652 Krayina Rosijska imperiya i Moskovske carstvo Roztashuvannya shtab kvartiriOstrogozk NastupnikOstrogozka provinciya Na zaminud Chas data pripinennya isnuvannya1765 Ostrogozkij polk Prapor polku Roztashuvannya polku na karti Utvoreno 1652 Likvidovano 1765 Centr Ostrogozk Polkovniki 1652 1670 Ivan Zinkivskij Dzikovskij 1670 1671 Mihajlo Gonta 1671 1680 Garasim Koribut 1680 1693 Ivan Sas 1693 1698 Petro Bulart 1698 1704 Fedir Kukil 1704 1725 Ivan Tevyashov 1725 1757 Ivan Tevyashov 1757 1765 Stepan Tevyashov Pershij slobidskij polk sformovanij na Slobozhanshini u 1652 1658 rokah iz pereselenciv z Livoberezhnoyi ta Pravoberezhnoyi Ukrayini U 1652 roci Ivan Dzikovskij ocholiv pereselenciv reyestrovih kozakiv Chernigivskogo i Nizhinskogo polkiv u kilkosti 2000 cholovik z rodinami ta majnom yaki zasnuvali misto Ostrogozk Dzikovskij zgodom i stav ostrogozkim polkovnikom Skladavsya iz 7 soten yaki nazivalisya vid prizvish svoyih sotnikiv chi vid tih miscevostej zvidki pribuli Ostapova Dubovika Ivanova Baturinska Konotopska Karabutinska Buturlinska Sotenni mistechka Biloluck Starobilsk ta in Z chasom teritoriya polku rozshirilasya za rahunok pereselenciv z Getmanshini ta inshih chastin Ukrayini U 1670 roci vibuhnulo povstannya v Ostrogozkomu polku pov yazane z selyanskoyu vijnoyu pid provodom Stepana Razina Povstannya yake ocholiv starij polkovnik Ivan Dzikovskij na korotkij chas likviduvalo moskovsku vladu na shodi Slobidskoyi Ukrayini Nezabarom vono bulo pridushene j Dzikovskij z druzhinoyu Yevdokiyeyu ta bilshistyu povstanciv potrapili v polon i buli stracheni U nastupni roki polkovnikami buli Gerasim Koribut 1671 1680 Ivan Sas 1680 1693 ta inshi U XVIII st polk ocholyuvali vihidci iz rodu Tevyashovih Ivan Ivan Ivanovich Stepan Ivanovich U drugij polovini 18 stolittya polk podilyavsya na taki sotni Persha Ostrogozka Druga Ostrogozka Tretya Ostrogozka Urivska Korochanska Zakotna Bilolucka Bilovodska Kalitvinska Bogucharska Milovska Kalachiyivska Pislya likvidaciyi moskovskim uryadom kozackogo samovryaduvannya na Slobidskij Ukrayini 1765 roku buv rozformovanij jogo kozaki sklali osnovu Ostrogozkogo gusarskogo polku rosijskoyi armiyi Teritoriya Ostrogozkogo polku uvijshla do skladu Ostrogozkoyi provinciyi Slobidsko Ukrayinskoyi guberniyi Peredumovi poyaviBerestecka bitva 1651 roku triumfalna panel korolya Yana II Kazimira Grobnicya korolya Yana II Kazimira v sobori Sen Zhermen Parizh Zaselennya cih zemel ukrayinskimi kozakami cherkasami vidbuvalasya i ranishe 1652 roku 1648 poblizu Voronezha utvoryuyutsya pershi ukrayinske poselennya sloboda Cherkaska Gvozdevka i sloboda Endovici Protyagom 5 rokiv utvoryuyutsya ukrayinski mista forteci Zemlyansk Oskol i sotenni mistechka Talica Olim Chernava Korocha Bistricya Divicya Strelica Vilshani Livni Uri Polat Prichini pereselennya z Pravoberezhnoyi Ukrayini v Dike pole polyagaye v prograshi vijskami Hmelnickogo u bitvi pid Berestechkom v 1651 roci Zahidna chastina po Polsko Rosijskomu dogovorom bula zakriplena znovu za Richchyu Pospolitoyu Getman Bogdan Hmelnickij vidav universal sho dozvolyaye naselennyu pereselyatsya na zemli Moskovskogo carstva Pislya smerti getmana Bogdana Hmelnickogo vlada perejshla do ruk propolski nalashtovanogo getmana Ivana Vigovskogo Pochavsya period gromadyanskih voyen 1657 1658 roki mizh prihilnikami moskovskogo i polskogo kursu tak zvana Ruyina Naselennya znovu pochinaye tikati na spokijnishi rosijski teritoriyi Struktura polkuOstrogozkij polk z pochatku svoyeyi poyavi mav ryad vidminnostej vid inshih slobidskih polkiv Polkovniki cogo polku z samogo pochatku zatverdzhuvalisya na svoyih posadah centralnim uryadom starshina ne mala takoyi avtonomiyi yak v inshih polkah U zv yazku z cim spisok polkovnikiv cogo polku do 1700 roku ne nastilki chitko podayetsya poruch istorikiv U 1705 roci polk buv peredanij u vidannya Nakazu Admiraltejskih sprav u Voronezhi Polkovnik mav pravo vidavati ukazi za svoyim pidpisom universali Simvolom polkovnickoyi vladi buv shestoper pernach riznovid bulavi shestigrannoyi formi polkova korogva polkovnicka druk Polkova starshina shtab skladalasya z shesti osib polkovij oboznij suddya osavul horunzhij i dva pisarya Polkovij oboznij pershij zastupnik polkovnika Zaviduvav artileriyeyu i kripak fortifikaciyeyu U vidsutnosti polkovnika zamishav jogo ale ne mav prava vidavati nakazi universali na vidminu vid nakaznogo polkovnika Suddya zaviduvav civilnim sudom v polkovij ratushi Osavul pomichnik polkovnika u vijskovih spravah Horunzhij komandir horunzhevih kozakiv ohoroni polkovnika i starshini Zaviduvav polkovoyu muzikoyu i vidpovidav za zberezhennya horugvi prapora polku Pisari sekretari v ratushi Odin zaviduvav vijskovimi spravami drugij civilnimi Polk dilivsya nasotni Sotnya administrativno teritorialna odinicya v skladi polku Sotnya ocholyuvalasya sotnikom Vin mav shiroki vijskovimi administrativnimi sudovimi i finansovimi povnovazhennyami Priznachavsya polkovnikami z chisla starshini Sotenna starshina shtab skladalasya z sotnika sotennogo otamana osavula pisarya ta horunzhogo Posadi po obov yazkiv zbigalisya z polkovimi Sotennij otaman zastupnik sotnika Vtilyuvav u sobi obov yazki oboznogo i suddi na sotennomu rivni Osavul pomichnik sotnika u vijskovih spravah Pisar sekretar Horunzhij zaviduvav praporom sotni na yakomu zobrazhuvalasya emblema sotni v osnovnomu hristiyanska Ce mogli buti hrest angel angel ohoronec arhangel Mihajlo sonce Isus Hristos diva Mariya a takozh vijskovi atributi Z 1700 h rokiv prapori stayut dvostoronnimi na kozhnij storoni rizne zobrazhennya Takozh na nomu poznachalisya polk i nazva sotni PolkovnikiGramota Ostrogozkomu polkovniku Ivanu Zinkivskomu vid carya Oleksiya Mihajlovicha 1670 Ivan Zinkivskij 1652 1670 Mihajlo Gonta 1670 1671 Garasim Koribut 1671 1680 Ivan Sas 1680 1693 Petro Bulart 1693 1698 Fedir Kukil 1698 1704 Ivan Tev yashov 1704 1725 Ivan Tev yashov 1725 1757 Stepan Tev yashov 1757 1765 Zlikvidovano 1765 go roku SotniU pershij tretini 18 stolittya polk skladavsya z nastupnih soten Persha Ostrogozka Ostrogozhsk Druga Ostrogozka Ostrogozhsk Livenska Livni Korochanska Korocha Bilolucka Biloluck Starobilska Starobilsk Zakotenska Zakotne Urivska Uriv Bogucharska Boguchar Kalitvyanska Stara Kalitva Toluchiyivska nini ne isnuyuchij naselenij punkt u Voronizkij oblasti Milovska Stare Milove Kalachiyivska Kalach sotnya vklyuchala Novomilove Vorob yivku Berezivku Mikilsk Rudnyu i Shiryayeve z hutorami NaselennyaNaselennya polku podilyalasya na taki shari Viborni kozaki Kozacki svojstvenniki Kozacki pidpomichniki Mishani Svyashennosluzhiteli Inorodci pidsusidki i zahrebetniki bezzemelni batraki Pri comu moskovski sluzhili lyudi perebuvali u vidanni voyevodi Povstannya Razina i BulavinaDiv takozh Povstannya Stepana Razina Donski kozaki pochinayut postupovo vtrachati svoyi pivnichni teritoriyi Rosijskij uryad rozdaye kozacki yurti yak platni svoyim sluzhivim lyudyam orendaryam i kozakam Ostrogozkogo polku Ce ne moglo ne viklikati nevdovolennya v seredovishi Donskogo kozachogo Vijska a tak samo kochovih kalmikiv i nogajciv Rosijska ekspansiya viklikala zvorotnu reakciyu v rezultati chogo v 1672 roci Don povstav Na choli povstalih stav kozak Stepan Razin batki yakogo pohodili z miscevih Voronezhskih kozakiv Vidvojovuvati u carya batkivski zemli virushiv brat Stepana Do nogo priyednalosya vse misceve naselennya v tomu chisli kozaki sotni kalmiki i nogajci Voni rozorili vsi faktoriyi orendariv promislovikiv i skiti chenciv tambovskogo yepiskopa ochistivshi hopersko dinskij prostir vid pribulciv Prorvatisya za mezhu do Voronezha povstalim ne vdalosya Pid forteceyu Korotoyak na chudovi gorah voni zaznali porazki i pishli na Hoper U rezultati pridushennya povstannya Stepana Razina rosijskij uryad vidbiraye u Donskogo Vijska zemli na pivden i pivdennij shid vid Voronezha Sprobi zaseliti novi zemli uspihu ne mali Kozaki z kalmikami i tatarami zdijsnyuyut vtorgnennya plyundruyuchi poselennya V kinci 17 stolittya u Seredno Donskih stepah skupchuyutsya desyatki tisyach staroviriv vtikachiv rekrutiv i robitnih lyudej z Voronezhskih korabelnih verfej Poslana carem Petrom I karalna ekspediciya po zatrimannyu i povernennyu na kolishni miscya prozhivannya vsih vtikachiv viklikala masove nevdovolennya i posluzhila privodom povstannya na choli yakogo stav Kindrat Bulavin Povstannya ohopilo Serednij Don Hoper i Siverskij Donec U chisli selish pivdnya suchasnoyi Voronezkoyi oblasti do povstalih priyednalisya zhiteli poselen Toluchiyeva Boguchar ta Ajdaru Pri comu kozaki slobidskih polkiv v bilshosti povstanciv ne pidtrimali a zalishilisya virnimi uryadu V 1670 ostrogozki kozaki pidtrimali buntivnih razinciv polkovnik Dzikovskij ranishe znajomij z Razinim veliv vidkriti vorota forteci i hlibom sillyu zustriti razinskogo otamana Kolcheva Odnak skoro nezgodna kozacka starshina na choli z sotnikom i nakaznim otamanom Gerasimom Karabutom shopila zakolotnikiv a dali z nimi vchinili vidpovidno do zvichayiv togo chasu U skladi zvedenogo zagonu Ostrogozkij cherkaskij kozackij polk brav uchast u velikij bitvi na shid vid Voronezha na richci Kurlak U dvodennomu boyu bralo uchast kilka desyatkiv tisyach osib z oboh storin Uryadovi vijska vtratili tilki vbitimi ponad 2 tisyachi osib Sered povstalih vtrati buli znachno bilshimi Bulavinci tak i ne zmogli prorvatisya do Voronezha i kinuvshi oboz artileriyu skarbnicyu i prapori vidijshli cherez Tolucheyivski stepi na ponizzya Hopra Peresliduyuchi vidstupayuchih uryadovi vijska znishuyut vsi kozacki poselennya po Tolucheyevij Ajdari i Bogucharu Na Donu v centri vidtorgnutih zemel Donskogo vijska sporudzhuyetsya fortecya Pavlovsk v yakij rozmishuyetsya velikij garnizon vijsk Na najtrivozhnishomu pivdenno shidomu napryamku sho prohodit po Tolucheyevskim stepam bulo virisheno poseliti ukrayinskih kozakiv Ostrogozkogo polku Tolucheyivska liniya povinna bula prikriti daleki pidstupi do Pavlivskoyi forteci i korabelnih verfej na Oseredi Bityugu Ikorci Ocholyuye Voronizke Admiraltejstvo Apraksin F M Ostrogozkij polkovnik Lyalok nakazuye pereseliti na Tolucheyevu Boguchar i Ajdar ukrayinskih kozakiv z Zemlyanska Oskola Talicka Chernavskij Korochi Uriva Perlevki Endovic Gvozdovki Olima ta inshih misc Ostrogozkogo polku yaki v silu obstavin sho sklalisya viyavilisya do pochatku 18 stolittya opinilisya v glibokomu tilu na pivnich i zahid vid Voronezha Polkova starshina protyagom ryadu rokiv ne mogla pochati pereselennya kozakiv cherez neznannya nimi miscevosti dlya poselennya Ce dratuvalo admirala Apraksina F M i svij ukaz vin dublyuvav she kilka raziv U rezultati pershi pohidni obozi kozakiv potyagnulisya na Tolucheyevu Kalitvu Boguchar i Ajdar lishe v 1712 1715 rokah Spochatku postavili na starih kozackih mistechkah donskih kozakiv neveliki ostrogi Yak pravilo ce buli kruchi na girlah richok V umovah stepu she z davnih chasiv ci miscya vikoristovuvalisya dlya vlashtuvannya fortec po Tolucheyevij buli utvoreni poselennya poblizu girla z Donom Tolucheyeva na girli Krejdyanoyi Krejdova i na girli z Pidgirnoyi Kalajchi Slidom za pershoposelencyami na Tolucheyevu potyagnulisya svojstvenniki kozakiv ta yih podpomichniki Pereselenci ruhalisya velikimi kolonami z domashnim skarbom hudoboyu kinmi pticeyu Razom z nimi sliduvali pohidni cerkvi obozi z proviantom furazhem i zernovim hlibom Za tri roki sporozhnili taki znachni mista forteci yak Oskil Zemlyansk Talick i Chernava Tolucheyivsku dolinu naselili kozaki Zemlyanskoyi sotni U pershij zhe rik koli pochalosya oblashtuvannya Tolucheyevskoyi liniyi na pereselenciv napali kozaki Bulavinskogo otamana Nekrasova i kalmiki Silnij bij vidbuvsya bilya Milovskogo mistechka i Kalacha Zavdyaki smilivim i rishuchim diyam Kalachyeyevskogo sotnika Dem yana Varavi napadniki buli vidbiti Pishovshi na Bityug kalmiki i nekrasivci pochali gromiti Dvircevu carsku volost Povertayuchis nazad po Tolucheyevo hoperskomu vododilu otaman Nekrasov napraviv do Kalacha svoyih parlamentariv yaki prosili po dobru piti z Tolucheyevoyi a komu zemli malo jdit do nas na Kuban Koli ne bude na nashu mi z tebe Varava zderemo plisovij kaptan Nogajski zh tatari zayavili sho na Tolucheyevij kolis yih han vtrativ svoyu chervonu shapku za yakoyu voni she povernutsya Zasnuvannya Toluchiyivskoyi Milovoyi i Kalachiyivskoyi sotenPoselennya kozakiv po Toluchiyi spochatku buli vklyucheni do skladu Pavlovskogo povitu Z poselenciv utvoryuyut tri administrativno teritorialni odinici Toluchiyivska Milovska i Kalachiyivska sotni Spochatku voni pidporyadkovuvalisya Pavlovskomu komendantu ale potim teritorialno i administrativno uvijshli do Ostrogozhskij kozackij polk Polkova starshina zacikavlena v osvoyenni zemelnih prostoriv uvijshla do skladu polku naklikaye z malorosijskih polkiv Livoberezhnoyi ta Pravoberezhnoyi Ukrayini novih kozakiv pereselenciv Bilshist z nih poselyayetsya po Ajdaru Bogucharu i Tolucheyevij Zaselennya PriajdarshiniZemli i poselennya vzdovzh Ajdaru pislya yih razoryeniya v 1709 roci majzhe opustili Togo zh roku Petro I dozvoliv ukrayinskomu naselennyu Ostrogozhskogo polku zasnovuvati poselennya vid Zakotnogo nini v Novopskovskomu rajoni Luganskoyi oblasti do slobodi Rovenki Bilgorodska oblast RF Misceve naselennya yake vcililo vihodilo z verbovih gayiv ta ocheretiv pislya karalnih akcij za pidtrimku povstannya K Bulavina i vkotre yak i pislya tatarskih spustoshen vidrodzhuvalo slobodi po Ajdaru Ale chornozemi chekali svoyih gospodariv osvyachenih carskim povyelyeniyem Ta lishe v 1716 roci Voronyezhska gubernska kancelyariya predpisala Ostrogozhskomu polkovniku I Tevyashovu chastinu kozakiv jogo polku perevesti i poseliti po richkam Ajdar Boguchar i Tuluchayiv I znovu shos ne sklalosya v lancyuzhku gubernska kancelyariya polkova kancelyariya Pereselennya ukrayinciv z verhnogo Podonnya ninishnya Voronezhchina todi tak i ne pochalosya Dnem pripiski pivnichnoyi Priajdarshini Starobilsk Biloluck i vishe do Ostrogozhskogo polku malo b stati 6 travnya 1709 roku koli polkovnik Tevyashov svoyim listom do Prikazu Admiraltijskih sprav prosivsya na beregi Ajdaru Ale na Priajdarshinu slobidski kozaki pereselilis lishe v 1732 roci todi partiyi pereselenciv iz sil Pernivka Yendovishe Gvozdivka i Uriv buli perevedeni v Staru Bilu Zakotne Osinivku i Biloluck Vlasne cya data 1732 rik pokazuye mezhi Ostrogozhskogo polku tak yak ce zobrazheno na karti div mal 2 z rozselennyam ostrogozhciv po richci Boguchar i Novoyu Biloyu na richci Bilij livij pritoci Ajdaru RozformuvannyaU 1765 roci z prihodom do vladi imperatrici Katerini II pochinayetsya rasskazachivanie Ukrayini Na toj period osnovni vazheli vladi po pivdnyu krayini na Kubani Donu i Ukrayini buli zoseredzheni u getmaniv generalnoyi i polkovoyi starshini yaki v bud yakij moment mogli zibrati Vijskovu Radu i postaviti pitannya pro vihid zi skladu Rosiyi Taka vijskova demokratiya ne vlashtovuvala imperatorske otochennya Bulo prijnyato rishennya reorganizuvati vsi kozacki polki pivdnya krayini Pershij zhereb vipav na Slobidsku Ukrayinu U tomu zh roci do Harkova pribuvaye komisiya yaka pochinaye rozsliduvannya nibito chislennih skarg kozakiv na diyi polkovoyi starshini Dijsno buli viyavleni okremi fakti zahoplennya gromadskih polkovih zemel kaznokradstvo prodazh posad za groshi porushennya dilovodstva tosho Odnak na boyezdatnist polku ta gromadski zvichayi ce niyak ne vplivalo U cilomu oglyad polkiv pokazav yih vidminnu viuchku i zlagodzhenist Tim ne mensh uryad prijmaye rishennya peretvoriti Slobidski kozacki polki v gusarski Shob ne rozburhuvati naselennya upovnovazheni vid uryadu roz yasnyuyut pro perevagi danogo rishennya Vidteper utrimuvati gusarski polki bude centralna vlada a ne misceve naselennya Zamist postijnih zboriv na konej amuniciyu ozbroyennya furazh proviant platnyu i t d vvodivsya yedinij podushnij podatok yakij nadhodit v kaznu Kozacki pidpomichniki praktichno vse osnovne naselennya zvilnyalosya vid batrackih robit u kozakiv otamaniv osavuliv sotnikiv i inshih posadovih osib Zamist cogo sotenna i polkova administraciya perehodila na postachannya derzhavi i otrimuvala platnyu z kazni Kozaki i pidpomichniki perevodilisya v stan vijskovih obivateliv Chastina pilg danih uryadom Petra I zberigalisya U vijskovih selishah dozvolyalosya dlya miscevogo spozhivannya zajmatisya vinokurinnyam ta inshimi promislami bez splati podatkiv Vijskovi zhiteli i mishani za zherebom perevodilisya na formuvannya teritorialnih gusarskih polkiv postijnogo skladu Reshta prohodili navchalni zbori i pri pochatku bojovih dij perebuvali u skladi marshovih eskadroniv na popovnennya gusarskih polkiv Kozacki posadi perevodyatsya u zagalnorosijski armijski abo statski chini vidpovidno do Tabeli pro rangi Polkova starshina u pravah pririvnyuvalasya do zagalnoimperskogo dvoryanstva Vsi polkovi ta sotenni formi pravlinnya skasovuyutsya Na teritoriyi Ostrogozkogo Izyumskogo Harkivskogo Sumskogo i Ohtirskogo polkiv utvoryuyutsya odnojmenni provinciyi Vsi provinciyi utvoryuyut Slobidsko Ukrayinsku guberniyu Zgodom Ostrogozka provinciya vhodit do skladu Voronezkoyi guberniyi a z reshti utvoryuyut Harkivsku guberniyu Teritoriyi polkovih soten ob yednuyut v komisarstva Tak z Tolucheyivskoyi Milovskoyi i Kalacheyivskoyi soten utvoryuyut Milovskoe komisarstvo z administrativnim centrom u slobodi Stara Milova Pri comu Staro Milove perejmenovuyut v mistechko Stara Milova U Milovomu oblashtovuyetsya zemlyana fortecya z rovom valom i chastokolom Tut zhe vlashtovuyutsya komisarske pravlinnya kancelyariya sud ta inshi organi miscevoyi vladi Teritoriya Milovskogo komissarstva ohoplyuvala ves pivdennij shid Voronezkoyi guberniyi suchasni Vorobjovskij Kalacheyevskij Petropavlivskij i chastina Bogucharskogo rajoniv Kozackij odnostrij 1743 rik Pid chas komisiyi general anshefa Shahovskogo O I bulo zaproponovano vvesti dlya ukrayinskih kozakiv odnotipni odnostroyi Za pravlinnya Shahovskogo do 1736 roku cya dumka tak j ne znajshla pidtrimki ale do neyi povernulisya v 1743 roci za chasiv rosijskoyi imperatrici Yelizaveti Petrivni Zapochatkovuyetsya yedinij odnostrij dlya Slobidskih kozackih polkiv Verhnij odyag kuntush iz proriznimi rukavami sinogo koloru Kuntush buv obshitij sribnoyu tesmoyu ta shnurami Kuntushi dlya vsih polkiv buli odnakovi Zhupan ta sharovari buli polkovih koloriv Izyumskij polk Ostrogozkij polk Ohtirskij polk Sumskij polk Harkivskij polk chervonij chervono pomaranchevij zelenij svitlo sinij zhovtijPraporiNa prapori Ostrogozkogo polku v XVIII stolitti buv zobrazhenij Savaof Bog Otec Na prapori pershoyi sotni buv zobrazhenij Isus Hristos sho blagoslovlyaye v syajvi ta po bokah 4 zirki a na prapori drugoyi sotni v syajvi Pereklad starshinskih posad v Tabel pro rangi 1765 Tabel pro rangi U zv yazku z pereformuvannyam Ostrogozkogo slobidskogo kozackogo polku v regulyarnij gusarskij polk kozackij starshini bulo zaproponovano vstupiti na sluzhbu u formovanij polk chi otrimati vidstavku Tak yak armijski chini prisvoyuvalisya na odnu dvi shodinki nizhche a tak samo cherez te sho riznicya v uryadi kozackogo starshini i armijskogo oficera ne buli rivnocinna bagato predstavnikiv starshini vijshli u vidstavku Serednij zhe i ryadovij kozackij prosharki sklali osnovu novosformovanogo polku Vsi vijshli u vidstavku i prodovzhili sluzhiti otrimali chini vijskovi i civilni vidpovidno do Tabeli pro rangi Posada kozacka starshina Vijskovij chin Civilnij chin Klas Polkovnik Pidpolkovnik Nadvirnij radnik VII Oboznij Prem yer major Kolezkij asesor VIII Suddya Sekund major Kolezkij asesor VIII Osavul Rotmistr Titulyarnij radnik IX Horunzhij Poruchnik Gubernskij sekretar XII Sotnik Poruchnik Gubernskij sekretar XII Starshij polkovij pisar Gubernskij sekretar XII Molodshij polkovij pisar Kabinetskij reyestrator XIII Sotennij horunzhij Vahmistr nizhche tabeli pro rangi Reshta Unter oficeri ta kaprali nizhche tabeli pro rangi Yaksho zh predstavnik kozackoyi starshini ne brav uchasti u pohodah to vin otrimuvav chin na shabel nizhche vstanovlenogo Napriklad polkovij oboznij pri perekladi na zagalnoimpersku sistemu otrimuvav chin prem yer majora ale yaksho vin ne brav uchasti u pohodah to mig rozrahovuvati lishe na chin sekund majora Div takozhShidna Slobozhanshina Ivan DzikovskijPrimitkihttp irp kharkov ua site topicitem jsp category id 37182540 amp item id 525958383 nedostupne posilannya z lipnya 2019 Yaksho dlya inshih slobidskih polkiv bula zvichajna praktika obrannya polkovnika starshinoyu z zatverdzhennyam jogo carem imperatorom to v Ostrogozkomu polku starshini takoyi voli ne davalosya Taka zh kartina sposterigalasya i na sotennomu rivni Zhorstka priv yazka do centralnoyi vladi voyevodam osoblivist danogo polku Same yak Zinkivskij a ne Dzikovskij zgaduyetsya vin u togochasnih dokumentah Gramota Ostrogozkomu polkovniku Ivanu Zinkivskomu vid carya Oleksiya Mihajlovicha 1670 go roku Topograficheskoe opisanie Harkovskogo namestnichestva M 1788 r s 34 Zinkivskim nazivaye jogo i vidomij doslidnik istoriyi Slobozhanshini Dmitro Bagalij Bagalij D I Istoriya Slobidskoyi Ukrayini H 1918 Prirodno vvazhati sho j slobidski kozaki nazivali svogo polkovnika ukrayinskim prizvishem a ne polskim Za materialami pohidnoyi kancelyariyi Slobidskih polkiv provincijnoyi kancelyariyi i komisarskih pravlin Ostrogozkogo polku Derzharhivu Ukrayini Arhiv originalu za 14 lipnya 2014 Procitovano 11 chervnya 2014 Illyashevich L V Korotkij naris istoriyi harkivskoyi shlyahti Harkiv tip M Zilberberga Ribna 25 1885 S 51 166 s 32 s prikladok Do druku dozvoleno Kiyiv 28 bereznya 1885 roku Zhuravlov Denis Volodimirovich 2002 Vijskova sprava v slobidskih kozackih polkah u drugij polovini XVII pershij polovini XVIII st Dis kand ist nauk 07 00 01 H Harkivskij nacionalnij un t im V N Karazina s 43 Sho stosuyetsya zobrazhen na praporah to ce dijsno buli zobrazhennya svyatih vzagali harakterni dlya XVII st i bilsh rannih chasiv Ioanna Hrestitelya Georgiya Pobidonoscya Mikoli Chudotvorcya Andriya Pervozvannogo apostola Petra a takozh arhangela Mihajla chasto Bogorodici a na polkovomu prapori Ostrogozkogo polku 30 h pp XVIII st navit zobrazhennya Boga Otcya Savaofa Ivanov V V Prapori slobidskih polkiv PDF Yuvilejnij zbirnik na poshanu akademika Dmitra Ivanovicha Bagaliya z nagodi simdesyatoyi richnici zhittya ta p yatdesyatih rokovin naukovoyi diyalnosti K Z drukarni Ukrayinskoyi Akademiyi nauk 1927 S 745 747 Dzherela ta literaturaV V Panashenko Ostrogozkij polk Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2010 T 7 Ml O S 683 ISBN 978 966 00 1061 1 Literatura Malij slovnik istoriyi Ukrayini vidpov red V A Smolij K Libid 1997 464 s ISBN 5 325 00781 5 Igor Rozdobudko Ostrogozkij polk u pracyah ukrayinskogo istorika Dmitra Bagaliya Shidna Slobozhanshina Ukrayinci navkolo Ukrayini PosilannyaOstrogozkij polk Yuridichna enciklopediya u 6 t red kol Yu S Shemshuchenko vidp red ta in K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 2002 T 4 N P 720 s ISBN 966 7492 04 4