Ця стаття має кілька недоліків. Будь ласка, допоможіть удосконалити її або обговоріть ці проблеми на .
|
Озе́рна — село в Тернопільському районі Тернопільської області. З вересня 2015 року — центр Озернянської сільської громади. Розташоване на річці Восушка. Одне з найдавніших згаданих в історичних джерелах поселень Зборівщини. До 1941 року мало статус міста. Площа становить 5912 га. На січень 1997 року Озерна — одне з чотирьох найбільших сіл Тернопільщини.
село Озерна | |||
---|---|---|---|
| |||
![]() | |||
Країна | |||
Область | Тернопільська область | ||
Район | Тернопільський район | ||
Громада | Озернянська сільська громада | ||
Код КАТОТТГ | UA61040330010011376 | ||
Облікова картка | Озерна | ||
Основні дані | |||
Засноване | 1469 | ||
Перша згадка | 1469 (555 років) | ||
Населення | 3 907 | ||
Територія | 9,4 км² | ||
Площа | 5,912 км² | ||
Густота населення | 384,57 осіб/км² | ||
Поштовий індекс | 47264 | ||
Телефонний код | +380 3540 | ||
Географічні дані | |||
Географічні координати | H G O | ||
Середня висота над рівнем моря | 357 м | ||
Водойми | річка Восушка | ||
Найближча залізнична станція | Озерна | ||
Місцева влада | |||
Адреса ради | 47264, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с.Озерна, вул. Шевченка,40 | ||
Карта | |||
![]() Озерна | |||
![]() Озерна | |||
Мапа | |||
|
Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Озернянської сільської громади.
Географія
Село Озерна знаходиться на березі річки Восушка, вище за течією на відстані 2 км розташоване село Осташівці, нижче за течією на відстані 1 км розташоване село Покропивна. Декілька частин села рознесено на відстань до 3 км. Через село проходять автомобільна дорога Н02 та залізниця, станція Озерна. Відстань до Тернополя — 18 км.
Об'єкти природно-заповідного фонду
У селі є гідрологічна пам'ятка природи Джерело Пресвятої Богородиці та ботанічна пам'ятка природи Озернянські липи.
Історія
Польський період і Хмельниччина
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV5TDFCUFRGOUtaWHBwWlhKdVlWOURUMEV1Y0c1bkx6RTFNSEI0TFZCUFRGOUtaWHBwWlhKdVlWOURUMEV1Y0c1bi5wbmc=.png)
У 1349 році Галичина була остаточно приєднана до польської держави, яка в 1434 році на західноукраїнських землях утворила Руське воєводство з центром у Львові.
Наприкінці XV століття почалися руйнівні напади Кримського ханства, включно вглиб Галичини. Кримські татари руйнували міста і села, забирали людей у неволю, продавали на ринках в рабство або використовували як рабів у своїх господарствах. Польща не могла протистояти таким нападам і захистити народ, тому він створив для своєї оборони власну військову силу — козацтво.
16 вересня 1604 року в селі зупинялося українсько-польське військо, яке 20 червня 1605 року захопило Москву.
У документах 1542 і 1545 років Озерну вже згадують як містечко, що належало Яну Амору Тарнавському, а з 1615 року — Якубу Собєському — батькові пізнішого короля, що закупив землі від Озерної до Золочева, які як спадок переходили з покоління в покоління у родині Собєських.
1648 року козаки під проводом Богдана Хмельницького повстали проти панування Польщі. У травні того року під Жовтими Водами вони здобули першу перемогу, що сприяла подальшому розгортанню визвольної війни. Незабаром козаки вщент розгромили поляків під Корсунем і Пилявцями.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WkM5a015OGxSREFsT1VZbFJEQWxRa1VsUkRFbE9EQWxSREFsUWpBbFJEQWxRamNsUkRBbFFrRWxSREFsUWpCZkpVUXdKVUpHSlVRd0pVSkZKVVF3SlVKQ0pVUXhKVGhESlVReEpUZ3hKVVF4SlRoREpVUXdKVUpCSlVRd0pVSkZKVVF4SlRrM1h5VkVNQ1ZDTUNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1F5VkVNU1U1TmlWRU1TVTVOMThsUkRBbFFrWWxSREVsT1RZbFJEQWxRalJmSlVRd0pUazNKVVF3SlVJeEpVUXdKVUpGSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl5SlVRd0pVSkZKVVF3SlVKRExtcHdaeTh5TXpWd2VDMGxSREFsT1VZbFJEQWxRa1VsUkRFbE9EQWxSREFsUWpBbFJEQWxRamNsUkRBbFFrRWxSREFsUWpCZkpVUXdKVUpHSlVRd0pVSkZKVVF3SlVKQ0pVUXhKVGhESlVReEpUZ3hKVVF4SlRoREpVUXdKVUpCSlVRd0pVSkZKVVF4SlRrM1h5VkVNQ1ZDTUNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1F5VkVNU1U1TmlWRU1TVTVOMThsUkRBbFFrWWxSREVsT1RZbFJEQWxRalJmSlVRd0pUazNKVVF3SlVJeEpVUXdKVUpGSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl5SlVRd0pVSkZKVVF3SlVKRExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Того ж року Хмельницький рушив до Галичини. Прямуючи до Львова, козаки на чолі з гетьманом проходили Озерну, а наступного 1649 року на західній околиці Озерної готували військо до Зборівської битви. Місцевість сприяла тому, щоб приховати військові загони для несподіваного нападу на ворога та забезпечити коням водопій. Звідтіля гетьман зі своїм військом вирушив до битви і 16 серпня почав здобувати Зборів, а на допомогу козакам підходили татарські відділення, частина яких розташовувалась під Озерною. У Зборівській битві козаки знову здобули перемогу.
У 1655 році Богдан Хмельницький, об'єднавши свої сили вже з російськими військами під проводом Василя Бутурліна, пішов походом на Кам'янець-Подільський, а далі подався до Львова, але відступив, взявши викуп грішми і дорогоцінностями. Повертаючись, козаки мали бій під Озерною з татарами, які поспішали на допомогу полякам. Битва закінчилася безрезультатними переговорами хана з Хмельницьким. У цій битві 18 листопада був тяжко поранений сотник Бенюга, який помер і був похований на околиці Тернополя. Сьогодні його могила розміщується у Парку національного відродження. На озернянській землі залишилася могила полеглих козаків, пагорб якої знищили, коли в Озерній було утворено колгосп.
У 1740 землі було продано Радзівіллам. Станом на 1772 рік Озерна мала 150 осель.
Панування Корони Польської тривало до 1772 року, коли внаслідок першого поділу Польщі Озерна, як і Галичина, відійшла до Австрійських володінь монархії Габсбурґів. Поступово посилювались національне та релігійне гноблення і експлуатація селян польськими феодалами. Зростали панські фільварки за рахунок селянських земель. Польські магнати встановили важкий режим панщини — селяни працювали до п'яти днів на тиждень на панських ланах. Це змушувало їх чинити опір експлуататорам, траплялись селянські повстання.
- Село Озерна на березі річки Восушки, близько 1769-1787 рр. Карта Йосифинської метрики (Josephinische Landesaufnahme).
- Село Озерна на березі річки Восушки, близько 1787 року. Карта Йосифинської метрики (Josephinische Landesaufnahme).
- Село Озерна на березі річки Восушки, 1809-1869 рр. Карта Францисканської метрики (Franziszeische Landesaufnahme)
Австрійський період
Після прилучення Галичини до Австрії цісар Йосиф II зменшив панщину, а 1848 року під загрозою революції панщину скасували. Однак, українські селяни мусили платити так званий «іденізаційний податок» аж до 1912 року. На честь скасування панщини в Озерній встановлено хрест.
У 1884 році в Озерній налічувалося 4939 мешканців, у тому числі греко-католиків — 2284, римо-католиків — 1602, євреїв — 1043, інших − 10. Вміли читати лише 310 осіб. У центрі містечка була дерев'яна церква і мурований 1864 року році костел, до якого, крім римо-католиків Озерної, належало ще й 200 прихожан з Богданівки і 40 з Білківців. Всього до римо-католицької парафії в Озерній належало тоді 13 сіл. 1858 року у місті було відкрито дворічну школу з польською мовою викладання, де навчалося 134 учні із 600 дітей шкільного віку.
Ремісників у місті було мало. Щопонеділка в Озерній був великий ринок. Сюди з'їжджалися на торги зі Зборова, Козови, Кізлова, Тернополя і навколишніх сіл. Часто бували гончарі. Торгували переважно прядивом, худобою, зерном, яйцями. Корів і коней на цей час селяни мали по кілька штук. Пасіки тримали в полі й обносили їх земляним насипом, щоб оберегти від вітрів. Було задокументовано 880 бджолосімей.
Головним заняттям мешканців було землеробство. Ним займалися і окремі євреї, які давали селянам землю на спілку або використовували для її обробітку найману силу.
Певним стимулом для розвитку Озерної стало будівництво одноколійної залізниці Львів — Тернопіль — Підволочиськ, яка проходила через Озерну і з'єднала внутрішні райони Австро-Угорщини з залізничною мережею підросійської України. У грудні 1870 року по ній пройшов перший поїзд. Тоді була побудована дорога з містечка до залізничної станції. Під час прокладання дороги було розкопано частину земляного валу, що знаходився за містечком, де знайшли останки давніх поховань.
Наприкінці XIX століття в Озерній була епідемія холери. Кількість жертв невідома.
Український фольклорист і перекладач, вчений-етнограф і друг Івана Франка Осип Роздольський (1872—1945 рр.) збирав в Озерній перекази й пісні. Зібране видрукував у фольклорних виданнях «Галицькі народні казки», «Галицькі народні новели», «Галицько-руські народні мелодії». Збірка «Галицько-руські народні мелодії» складалась із 1500 пісень.
Перша світова війна
24 серпня 1914 року до Озерної увійшла 40-тисячна російська армія під командуванням генерала Федченка. Упродовж півгодини всі хати заповнили солдати, що відбирали хліб у селян.
До Озерної доходили чутки, що Січові Стрільці завзято б'ються на стороні Австрії, щоб вибороти від російських посягань не тільки Галичину, а і всю Україну. Російська влада ставилась до галицьких українців вороже. Губернатор Галичини граф Бобринський заборонив видавати українські часописи, заборонив діяльність «Просвіти» і Наукового товариства ім. Шевченка та всі інші організації, школи русифіковано, церква переслідувана. На місце вивезеного в глибину Росії Митрополита Шептицького надіслано російського православного єпископа Євлогія. Українців масово арештовували.
Навесні 1915 року австро-німецькі армії проломили російський фронт під Горлицями і посунулися аж під Львів.
-
- село Озерна на річці Восушці у 1915 році
Росіяни видали наказ забрати всіх чоловіків віком до 50 років, всю худобу та коней. Найближчої ночі усі чоловіки поховалися в криївках та в збіжжі на полі. При забиранні худоби солдати мусили боротись із жінками. На допомогу солдатам прислали кінний відділ. Жінок били нагайками і прикладами крісів. Жінки чинили опір, кидалися на солдатів, дряпали їм очі. Зрештою росіяни відступили.
У червні 1916 року через зраду чеських полків російські війська проломили німецько-австрійський фронт і посунули на захід. Фронт стабілізувався і простояв на Стрипі один рік.
У 1919—1920 роках через Озерну пройшла польсько-радянська війна. Українські солдати проводили погроми єврейського населення.
На той час у місті були маслозавод, молочарня, пекарня, млин та інша інфраструктура. Серед українських підприємців згадують Михайла Гриценка, що мав склад біля залізничної станції.
Друга світова війна
З початком війни 1 вересня 1939 року ще в перші дні було видно безпорадність польського війська. 18 вересня 1939 р. радянські війська, техніка й обози йшли безперервним ланцюгом центральною дорогою Озерної на захід.
2 липня 1941 року в Озерну вступили німецькі війська. Перед їхгнім приходом на головному тракті в центрі села було споруджено високу браму, прибрану прапорами української і німецької держав. Було проведено маніфестацію з нагоди відродження української належної держави. На другий день німецькі війська вбили 18 озернянських селян, які того дня косили свої ділянки. Війська, що наступали, побачили чоловіків, зібрали їх, почали допит, але для мешканців села німецька мова була незрозуміла. Почувши слово «рус», один із селян кивнув ствердив, що вони русини (українці). Проте німці зрозуміли «рус» як «росіянин», внаслідок чого загинуло 18 людей.
Джерела свідчать, що німці знищили все єврейське населення села у 1941 році . До 1942 року в селі не залишилося жодного єврея.
Село перебувало під нацистською окупацією з 2 липня 1941 до 18 липня 1944 роки. У березні 1944 року німецькі війська в Озерній зупинили наступ радянських військ. До 18 липня річка Восушка з прилеглими до неї видолинками протягом майже чотирьох місяців розділяла лінію фронту двох таборів. Передова фронтова лінія німецьких військ проходила околицею села, радянських — на другому боці річки на відстані 100—150 метрів в полі. Таким чином, основну частину Озерної контролювали німецькі війська. Радянським військам були підконтрольні хутори — територія від Тернополя (Кути), хутори від села Покропивна, біля лісу.
У земляному валі біля церкви німці збудували великий бункер. Його довжина становила близько 20 м, куди вело три входи. Тут розташовувалося командування ділянки фронту. Під час протистояння у селі німці виселили всіх його мешканців, а хто не виконував їхнього розпорядження —розстріляли, що вчинили з Бартком Слоняком (якому було близько 90 років).
Після приходу в Озерну радянської влади молодь села вирішила поповнити ряди УПА. У серпні 1944 року у Розгадівському лісі було організовано збір повстанців.
З Озерної в Розгадівський ліс добиралися Теодор Леськів, Володимир Леськів, Нестор Романів, Петро Буль, Теодор Демидяк, Андрій Демидяк, Богдан Волошин, Володимир Січкоріз, Михайло Беззубка, Микола Осадця, Софрон Яворівський, Ярослав Штогрин, Володимир Вонс, Михайло Дудар. За декілька тижнів про дислокацію новоорганізованих сотень УПА дізналися більшовики і спрямували сюди великі сили озброєних підрозділів. Відбувся бій, унаслідок якого загинули мешканці села Теодор Леськів і Андрій Шпак.
У визвольній боротьбі брали участь такі жителі Озерної:
- Василь Богач «Крутий». Член ОУН. У червні 1945 року загинув у Чернихівському лісі під час облави.
- Нестор Берестецький, симпатик ОУН. Загинув на Волині.
- Мирон Берестецький. У 1945 році при сутичці з більшовиками загинув в селі Ярчівці.
- Йосип Волошин «Скоб», «Ярема». Член ОУН, загинув 7 вересня 1945 року в Струсівському лісі.
- Лукія Вонс «Уляна» — підрайонова (УЧХ) на Зборівщині, місце загибелі невідоме.
- Володимир Волошин «Вишня». Член ОУН. Страчений більшовиками 4 травня 1945 року.
- Іларій Волошин «Топір» — районовий керівник СБ, загинув у бою з кадебістами 13 січня 1949 року.
- Софрон Вонс, загинув в селі Озернянка восени 1948 року.
- Ярослав Дацко, симпатик ОУН, загинув в липні 1945 року на Івано-Франківщині.
- Софрон Демидяк «Вир», член ОУН, загинув у жовтні 1944 року на озернянських полях коло Марущаків.
- Теофіл Дзвінярський «Чайка». Загинув у бою з більшовиками у 1950 році в селі Кабарівці.
- Євгенія Зварич «Мурашка» — повітовий провідник УЧХ, член ОУН, загинула 7 вересня 1945 року в Струсівському лісі.
- Володимир Кутний «Гайда», член ОУН, загинув у селі Данилівці 15 лютого 1945 року.
- Василь Романишин, загинув у Карпатах.
- Микола Кокотко, загинув 23 березня 1945 року в бою з більшовиками на озернянських полях під Покропивною.
- Іларій Кокотко, член ОУН, помер в тюрмі міста Томськ (Росія) після допитів і тортур.
- Теодор Леськів, симпатик ОУН, стрілець УПА, загинув у 1944 році в бою з більшовиками у вересні біля села Вулька Бережанського району.
- Михайло Любачівський «Кармелюк», бойовик СБ, 10 травня 1946 року тяжко поранений в Озерній, незабаром помер.
- Ярослав Любачівський «Човен»,член ОУН, загинув у квітні 1945 року в Озерній.
- Теофіл Марущак, загинув 23 березня 1945 року в нерівному бою з більшовиками на озернянських хуторах під Покропивною.
- Андрій Муравський, член ОУН, у січні 1945 року загинув на хуторах села .
- Володимир Марущак, симпатик ОУН, у 1950 року важко поранений в селі Грабківці, помер в тюрмі міста Тернопіль.
- Андрій Сютра, член ОУН, загинув восени 1944 року в бою з більшовиками біля села Велика Плавуча.
- Петро Сілінський, боєць УПА, у жовтні 1944 року загинув у бою на околиці Озерної.
- Андрій Шпак, боєць УПА, загинув у бою з більшовиками неподалік села Вулька на Бережанщині 15 вересня 1944 року.
- Павло Штогрин «Білий», ройовий УПА, загинув у 1951 році в селі Озерянка.
- Іларій Штогрин, стрілець УПА, загинув у 1945 році.
- Михайло Парадюк, стрілець УПА, загинув у вересні 1944 року в Бережанському лісі села Вулька.
- Андрій Яворівський «Жук», бойовик СБ, у травні 1945 року загинув на озернянських полях під Покропивною.
- Микола Яцків, бойовик СБ, загинув у червні 1945 року в бою з більшовиками між селами Мала Плавуча і Красна.
- Володимир Ульчак «Зруб», один з перших членів ОУН в Озерній, розстріляний німцями в липні 1941 році.
- Петро Осадця «Дуб», ветеран ОУН-УПА, у липні 1944 важко поранений в бою з німецькими загонами. Помер в 1995 році.
- Євген Христинич «Байда», член ОУН з 1942 року, у травні 1945 року під час облави захоплений пораненим в криївці села Годів, відбував тюремне покарання в таборах Комі АРСР. Помер у 1990 році.
- Ярослав Христинич «Куліш», стрілець УПА, 1947 року вивезений в Кемеровську область Росія, повернувся в Озерну у 1957 році.
- Володимир Гоца, стрілець УПА, у 1946 році «з’явився з повинною», був засуджений на 10 років тюремного ув’язнення. Загинув у тюрмі 21 листопада 1949 року.
- Ярослав Штогрин, у 1945 році «з’явився з повинною», засуджений на 10 років тюремного ув’язнення, по дорозі до місця ув’язнення загинув.
- Софрон Яворівський, у вересні 1944 року повернувся з розпущеної сотні УПА додому, був заарештований у квітні 1946 року, засуджений на 20 років тюрми.
- Михайло Панчишин, у 1944 році прилучився до УПА, з розпущеної сотні повернувся додому, у 1946 році легалізувався. 2 травня 1949 року арештований, засуджений на 25 років. Звільнений у 1957 році.
Озернянці самовіддано допомагали учасникам визвольних змагань попри висліджування, доноси й репресії. Зокрема, зв’язкові, які постійно мали контакти з повстанцями: Берестецька Ольга Степанівна, Берестецька Ольга Теофілівна, Марущак Стефанія, Сілінська Марія, Яворівська Ольга, Беззубко Емілія, Вонс Зиновія Василівна, Кутна Калина, Шидлівська Ганна.
За підтримку зв'язків з ОУН-УПА були заарештовані і відбували покарання в таборах Василь Волошин, Петро Дубина, Софія Дубина, Іван Дубина, Степан Демидяк, Степан і Зиновія Бідак, Петро Буль, Ганна Вонс, Федір Угодовський, Омелян Берестецький, Текля Шкрабінська, Марія Бабяк і ще 27 озернянців.
Були депортовані в Сибір Теофіль Буль із сім'єю, сестри Ганна і Ярослава Берестецькі, Павло Волошин із сім’єю, Михайло Гриценко, його дружина і четверо дітей, Михайло Яворівський, Теоділь Яворівський, Павло Волошин, Марія Леськів, Володимир Карпінський. Степан Штогрин з сім’єю загинули у Сибіру.
Жертвами більшовицького терору були Василь Грищенко, Василь Дубина, Іван Оленсевич, Володимир Романишин, Семен Перейма, Іван Прокопенко, Володимир Стайничий, Петро Христинич, Євген Волошин.
Післявоєнний період
Після війни Озерну почали відновлювати. Пошкоджені будівлі було розібрано. У 1951—1952 роках Озерна була радіофікована. Першим головою радіостанції села був Євген Беззубка. У 1986—1989 роках проведено газифікацію.
Після ліквідації Зборівського району 19 липня 2020 року село підпорядковується Тернопільському району.
Населення
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 99,36% |
російська | 0,50% |
інші/не вказали | 0,14% |
Визначні місця
Церква Пресвятої Тройці
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlUyTDA5NlpYSnVZVjlJY21GdFh6RXVhbkJuTHpJMU1IQjRMVTk2WlhKdVlWOUljbUZ0WHpFdWFuQm4uanBn.jpg)
У центрі села розташована церква Пресвятої Тройці, побудована в 1893 році (згідно з церковним документом за 1932 рік). Її висота — 35 метрів. 1929 року Павло Ковжун та Михайло Осінчук розписали її в українському візантійському стилі. 15 квітня 1922 року храм благословив блаженний парох Е. Яличко. У церкві є дерев'яний престол, на якому розташовані мощі святого священномученика Йосафата, оправлені в хрест. На бічних престолах є ікони Пресвятої Діви Марії і серце Ісуса Христа. Є дві сповідальниці, крилас, амвон, округлий з іконою Святого Йосафата.
Площа церковної ділянки становить 3 тис. м² і обведена металевою огорожею. 1907 року збудовано дзвіницю з чотирма аркадними гніздами під дзвони. Під час нацистської окупації дзвони вночі зняли мешканці села, і, згідно з твердженнями окремих парафіян, закопали неподалік дзвіниці. Проте їх не знайшли і дотепер.
На території церкви є 4 дерев'яні хрести. На одному табличка з написом: «988-1988 рр. Хрест на пам'ять 1000-річчя хрещення Русі». На другому хресті табличка з написом: «1994 року Божого відбулася місія в селі з 17 по 24 липня. Місію проводив Ієромонах Степан Федчишин». На двох інших написів немає.
У 1994 році в огорожі з північної сторони збудовано нову аркову браму, яку розмалював художник Д. Артемович. У 1970 році всі малярні роботи, що всередині церкви, поновлено. Зараз зовнішній вигляд храму реставрують: позолочено великий і малий куполи, наново поштукатурено стіни.
Брама
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek14THpBeE9EWTVYMHBsZW1sbGNtNWhYMkZ0WDFWbVpYSmZaR1Z5WDFkdmMzTjFjMk5vYTJFbE1rTmZSbkpoYm5wcGMzcGxhWE5qYUdWZlRHRnVaR1Z6WVhWbWJtRm9iV1VsTWtOZmRXMWZNVGcyT1Y4eU1ERTJMVEF6TFRFMVh6RTNMVE0zTFRVMExtcHdaeTh5TWpCd2VDMHdNVGcyT1Y5S1pYcHBaWEp1WVY5aGJWOVZabVZ5WDJSbGNsOVhiM056ZFhOamFHdGhKVEpEWDBaeVlXNTZhWE42WldselkyaGxYMHhoYm1SbGMyRjFabTVoYUcxbEpUSkRYM1Z0WHpFNE5qbGZNakF4Tmkwd015MHhOVjh4Tnkwek55MDFOQzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Колись село розташовувалося на території, яку займають тепер тваринницькі ферми, зерносклад, картоплесховище і поля. Після одного з нападів кочовиків, коли село було пограбоване і зруйновано і багато його жителів винищено, життя у ньому стало занепадати. Ті, хто вижили в лісах, очеретах ставу, для будівництва нової оселі вирішили вибрати надійніше місце. Таким обрали територію, де зараз є центр Озерної. Тоді вона була півострівцем. Зі східної сторони її омивали води ставу, а з південної і північної її допливи. Це нове поселення назвали Заозерна. Місцевість була незахищена водою, крім західної сторони. Тому тут мешканці спорудили ще й заплив, при розкопуванні якого утворилися земляні вали. Нове поселення майже навколо оточила вода. У кінці запливу місцеві побудували велику браму, яка була єдиним місцем в'їзду в село. З північного боку брами насипали земляний вал заввишки близько 2 метрів, що зберігся до 50-х років XX століття.
Коли село вийшло за межі брами, його стали називати Велика Озерна, а згодом Озерна. Тоді про браму лише нагадувала вулиця Забрамська. В 1999 році вирішили збудувати нову браму на честь 530-річчя заснування Озерної.
21 липня 1999 року брама була освячена.
Костел
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkl6THlWRU1DVTVRU1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TVNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUWk1ZkpVUXdKVGxGSlVRd0pVSTNKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVRd0pVSkVKVVF3SlVJd0pUSkRYeVZFTUNVNU55VkVNQ1ZDTVNWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1DVkVNU1U1TmlWRU1DVkNNaVZFTVNVNE1TVkVNU1U0UXlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDT1Y4bFJERWxPREFsUkRBbFFqQWxSREFsUWprbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrUXVhbkJuTHpJd01IQjRMU1ZFTUNVNVFTVkVNQ1ZDUlNWRU1TVTRNU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNRaTVmSlVRd0pUbEZKVVF3SlVJM0pVUXdKVUkxSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRUpVUXdKVUl3SlRKRFh5VkVNQ1U1TnlWRU1DVkNNU1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TUNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ01pVkVNU1U0TVNWRU1TVTRReVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNPVjhsUkRFbE9EQWxSREFsUWpBbFJEQWxRamtsUkRBbFFrVWxSREFsUWtRdWFuQm4uanBn.jpg)
Римо-католицька парафія Святого Йосифа в Озерній діяла з 1636 р. Нинішній мурований костел було освячено в 1864 р.
Школа
У приміщенні, що колись належало лікарю—єврею Літваку, розмістилася школа, де у 1944—1945 н.р. навчалося 172 учні, працювало 8 вчителів.
У 1948—1949 н.р. школа зайняла і будинок колишнього польського проборства, де в 1949—1950 н.р. було відкрито 8-й клас, а в 1951—1952 н.р. в Озерній школа стала середньою, у якій уже в наступному навчальному році нараховувалося 740 учнів і 36 вчителів.
Довгочасними директорами школи були С. Пригода, П. Чернявський, А. Вальчук, 3. Лотоцький, Л. Г. Корнак. В 1978 р. Озернянська середня школа дістала нове триповерхове приміщення за рахунок прибудови.
Будинок культури
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TkM4ME5TOUNlV1IxYm05clgydDViSFI1Y25VdWFuQm5Mekl3TUhCNExVSjVaSFZ1YjJ0ZmEzbHNkSGx5ZFM1cWNHYz0uanBn.jpg)
До 1953 р. клуб, яким керував М. Чіпак, розташовувався в одному з залів колишнього «людового дому». У 1953 р. для нього було виділено відремонтоване приміщення колишньої «Просвіти». Сюди, у 1956 р., на посаду завідувача клубом приходить майбутній відомий гуморист Євген Дудар. У клубі збільшено кількість місць у залі, придбано декорації сцени. 1957 року Євген Дудар покинув завідування клубом у зв'язку з виїздом на навчання. 1969 р. завідувачем став Є. Кузьмин, який запросив працювати з драмгуртком артиста Тернопільського драмтеатру ім. Т. Шевченка М. Коцюлиму. Останній щиро взявся за довірену йому справу. У 1972 р. став до ладу новий будинок культури. На його сцені виступали відомі в Україні і далеко за її межами артисти, ансамблі, хори, цирки. Тут слухали знаний багатьом країнам світу хор ім. Верьовки, вокально-інструментальний ансамбль «Смерічка», ансамблі Київського, Прикарпатського військових округів, артиста Й. Кобзона. Творчі вечори проводив український сатирик, заслужений діяч мистецтв, виходець з Озерної Євген Дудар.
Директору Є. Кузьмину в 1988 р. присвоєно звання «Заслужений працівник культури».
Пам'ятник Т. Г. Шевченку
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2Tmk4Mk9DOVFZVzFxWVhSdWRXdGZWQzVITGxOb1pYWmphR1Z1YTNrdWFuQm5Mekl3TUhCNExWQmhiV3BoZEc1MWExOVVMa2N1VTJobGRtTm9aVzVyZVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Пам'ятка монументального мистецтва місцевого значення.
Встановлений 1968 р. (реставрований 1981 р.). Робота самодіяльних майстрів.
Скульптура – тонований бетон, постамент – камінь.
Скульптура – 2,5 м, постамент – 2 м.
Спочатку розташовувався біля Озернянської школи, але у 80-і роки у зв'язку із розширенням дороги його перенесли і встановили біля будинку культури.
Капличка Пресвятої Богородиці
Капличка Пресвятої Богородиці споруджена на кошти Калушки Богдана Івановича. Цей мистецький витвір присвячено дочці Наталі, котра трагічно загинула.
Над спорудженням каплиці працювало багато людей. Зокрема, архітектор Кіт М. Д., художники Демкович П., Миколовчук М., Козловський В., скульптор Маклош Пітер, будівельники Завальнюк І., Завальнюк В., Завальнюк Б., Кутний В.
Освячення відбулося 14 жовтня 2002 року. При вході до каплиці стоять три хрести, що символізують три тисячоліття. В центрі мармурова статуя Матері Божої та ікони, мозаїчне панно «Пресвята Трійця».
Від каплиці сходи ведуть до артезіанського джерела, яке оформлене у вигляді чаші. Трохи далі — мозаїчна ікона «Хрещення Господнє».
- Капличка Пресвятої Богородиці
- Фігура Божої Матері
- Мозаїчна ікона «Хрещення Господнє»
- Місцеві люди йдуть до каплички
Козацька могила
У 1648 році Богдан Хмельницький з козаками, прямуючи до Львова, проходив через Озерну. Відтоді на Озернянській землі залишилася могила полеглих козаків, невеликий пагорбок, що зрівняли з землею, коли утворився колгосп. Лише у 80-і роки могила була відновлена.
Меморіальний комплекс загиблим воїнам у Другій світовій війні
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TXk4elpDOVFZVzFxWVhSdWRXdGZTVWxmVTNacGRHOTJZVjh0WDA5NlpYSnVZVjh3TURFdWFuQm5Mekl3TUhCNExWQmhiV3BoZEc1MWExOUpTVjlUZG1sMGIzWmhYeTFmVDNwbGNtNWhYekF3TVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Після Другої світової війни в селі побудували меморіальний комплекс загиблим радянським воїнам. Комплекс побудований у вигляді стіни, з правого боку якої висічено фігуру солдата. Воїн стоїть, піднісши автомат вгору.
Трохи нижче розміщені прізвища жителів Озерни, які загинули на фронтах Німецько-радянської війни. Перед стіною викладений плитами майданчик, у центрі якого розміщений вічний вогонь. По боках комплексу ростуть ялинки, а позаду розкинувся парк. Автори пам'ятника — скульптор Валентин Подольський, архітектор Валентин Агарков.
Вали
«Вали» — територія села, що в давні часи була оборонною спорудою. Після чисельних нападів кочових племен і значних грабунків села, жителі вирішили знайти надійніше місце. Зі сходу територія омивалася водами ставу, а з півночі і півдня — болотистими територіями оточена. Незахищеною залишилася лише західна сторона. Тому тут мешканці спорудили ще великий рів, який був заповнений водою. При його розкопуванні утворилися земляні вали (які також мали оборонний характер).
На сьогодні збереглися лише фрагменти цих укріплень.
Пам'ятник героям
Кокотко М.П, 1920-29.03.1945 | Клапко С. П. ?-29.03.1945 |
Марущак Т. І. 1923-29.03.1945 | Лесенюк О."Круглий" 1923-21.04.1948 |
Медвідь М."Калинович" 1907-21.04.1948 | Приймак І."Данилко" 1920-21.04.1948 |
У 1995 році жителі села Озерна Бідак О., Матущак Я., Леськів Я., Петренчук П., Шемета М., Федак В., Яворівський Б. збудували на цвинтарі могилу на місці поховання повстанця УПА М. Кокотко, з яким разом загинули і два його побратими, що сталося на полях від Покропивної при сутичці з більшовиками 29 березня 1945 р. Тіло повстанця Кокотко вночі привіз на цвинтар з поля бою Теодор Ульчак, а рідні поховали.
На могилі вписано і повстанців, які полягли від ворожих рук в озернянському лісі 21 квітня 1948 р.
15 жовтня 1995 року о. Іван посвятив могилу. Після посвячення тут мали слово депутат Верховної Ради України А. Зарудний, голова адміністрації району В.Колінець, голова НРУ Зборівщини П. Петринчук, член товариства СУ Зеновія Бідак.
Місця поховань
- В Озерній є декілька цвинтарів, земля яких протягом більше як 500 останніх років приймала на вічний спокій своїх мешканців. Як свідчать надгробні плити, знайдені при проведенні земляних робіт, один з цвинтарів Озерної знаходився між колгоспним зерноскладом і забудовами житла при автошляху.
- Другий цвинтар розміщувався на земляному валі коло церкви. Про це розповіли ще піввіку тому тодішні старожили, а підтвердили викопані тут тепер при спорудженні при церковної будівлі людські черепи.
- Третій цвинтар, про який добре знали старожили 50-х років, містився при колишній старій церкві. Останні поховання на ньому були проведені коло 160 років тому.
- Четвертий цвинтар, що тепер знаходиться на західній околиці села, дістав свій початок близько 160 років тому, про що говорять перші надмогильні написи, які було нанесено у 1836 р. Розміри цвинтаря на сьогодні 300x160 м. Можна припустити,з огляду на його площу та кількості мешканців в Озерни в ті часи,що тут похоронено до 13-14. тис. її односельчан. У 1975 р. теперішній цвинтар було розширено у західному напрямку. На старому цвинтарі є багато могил військових.
- Ще одне місце поховань — цвинтар жертв епідемії холери. Цвинтар знаходиться за 150 м з південної сторони дороги, що з'єднує вулиці Довгу та Зарудку за 100 м від Зарудки. Розміри його 50x60 м.
- Шосте місце поховань в Озерній — на якому хоронили євреїв, розміри його 40 х 80 метрів. Тут поховано понад тисячу померлих. Розташована велика братська могила жертв ліквідації у 1943 р. єврейського табору. Місце поховань перебуває у полі на 250 м південніше від початку нинішнього озернянського цвинтаря.
- І останній, сьомий в Озерній цвинтар — «Хрести», що знаходиться близько 300 м на захід від сьогоднішнього приміщення озернянської лікарні. Тут є 70 могил (7 рядів по 10 могил). Ось напис на пам'ятнику, що встановлений на одній з могил:
RAJMUND CHATRNY
STRELEC I ROTY
3.csl.STREL.PLUKU
28.IV.1893
VPRIBRAMI
+21.VI.1917
PO ZRANENI U ZBOROVA
Під час Першої світової війни два батальйони чеського корпусу, 28 полку піхоти австрійської армії, у якому служили тільки чехи, перейшли 3 квітня 1915 року на перевалі Дукля в Карпатах разом зі своїми офіцерами на сторону Росії під звуки своєї полкової капели.
З чеських військовополонених були створені спеціальні військові частини, які воювали в складі російської армії проти німців. Ті що загинули в боях, поховані, як свідчить напис на пам'ятнику, що знаходиться на одній з могил, на цвинтарі «Хрести».
Відомі люди
- Художник Гриценко Володимир.
- Довгочасний директор школи Степан Пригода.
- Мати-героїня Гриценко Марія.
- Жертва більшовицького терору — правник, адвокат Євген Волошин.
Народилися
- Качала Володимир Степанович (1842 - 1894) — український промисловець, інженер, громадський діяч, меценат культури, науки та мистецтва.
- Микола Кузьмин (1881—1955) — український громадський діяч, землероб, член Центрального Комітету Українського Національно-Демократичного Об'єднання (УНДО) у 1925—1928 роках, сенатор II каденції у ІІ Польській Республіці (Речі Посполитій).
- Януарій Бортник (1897—1938) — український режисер і актор.
- Василь Гоца (1885—1937) — український громадський і освітній діяч, диригент, жертва більшовицького терору.
- Льонгін Січкоріз (нар. 1921) — український вчений в галузі фармакології, професор кафедри фармакології (1974—1999), декан медичного факультету Львівського медичного інституту (1974—1975).
- Священик о. , служив у с. Озерна з 1939 до 1981 року, похований на сільському кладовищі.
- Отець , народився у Озерній біля Тернополя. (1919—1989). Був парохом у Радехові Львівської області, докторант богослов'я, духовний отець.
- Володимир Зварич (1919—1998) — український вчений історик, педагог, музейник, археолог, нумізмат. Директор Музею археології Львівського університету та допоміжних історичних дисциплін у 1967–1971 роках. Автор першого в Україні «Нумізматичного словника» (Львів, 1972), перевиданого загальним накладом у 500 тис. прим.
- (1929 - 2007) — історик, дисидент, один із засновників і голова студентської націоналістичної Підпільної організації «Пробоєм» у Львові в 1948 р. Був засуджений рішенням військового трибуналу військ МДБ Львівської області 20 червня 1952 року, за статтями 54-1 "а", 54-11 Карного кодексу УРСР до позбавлення волі у виправно-трудових таборах строком на 25 років м. Інта Комі АРСР.
- Євген Дудар (нар. 1933) — український письменник-сатирик, артист розмовного жанру, публіцист.
- Ігор Огірко — український математик, доктор фізико-математичних наук (1990).
- Марцюк Зиновій — головний фінансист ОУН, фінансовий референт ОУН, організатор збірок на фонд УПА.
- Ушкевич Андрій Володимирович (1986—2022) — український цирковий артист, еквілібрист, солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.
- Ушкевич Сергій Володимирович (1995—2022) — український цирковий артист, еквілібрист, солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.
Проживали, перебували
- Кануков Джамбулат Батгириєвич — полковник, командир Літунського полку Української Галицької Армії.
Пам'ятки
У 2012 році було видано брошуру "Історичні пам'ятки села Озерна" спільно з учнями ЗОШ I-III ст. с. Озерна, товариством "Просвіта" і Молодіжним націоналістичним конгресом. Матеріали зібрали учні ЗОШ I-III ст. с. Озерна: Затурська Ольга, Лотоцька Тетяна, Скидан Олександра, Лемішка Володимир, Кузьма Дмитро, Яворівська Ліля, Наконечна Наталя.
В селі Озерна вже кілька років відбувається регулярне видання місцевої газети "Озернянська правда" в якій описуються усі новини в Озернянській сільській громаді.
- Брошура "Історичні пам'ятки села Озерна" (лицьова сторона).
- Логотип газети "Озернянська правда".
Примітки
- Історія міст і сіл
- Прогноз погоди в с. Озерна
- Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області. Офіційний вебпортал парламенту України (укр.). Процитовано 18 жовтня 2022.
- Похід на Москву / П. Блавацький. – Київ: Видавець Корбуш, 2020. – 208 с.
- . Архів оригіналу за 5 січня 2009. Процитовано 28 березня 2009.
- Постанова Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів»
- У камені, бронзі, граніті (ілюстрований альманах). — Тернопіль: ТзОВ «Терно-граф», 2014. — С. 62. : іл. —
- Рішення виконкому Тернопільської обласної ради від 22 березня 1971 року № 147.
- Мисько Е. Пам'ять // Жовтень. — 1980. — № 5 (427). — С. 112, 155.
- [1]
Джерела
- Мельничук Б., Редчук А., Уніят В. Озерна / Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2005. — Т. 2 : К — О. — С. 657-658. — .
Посилання
![]() | |
---|---|
![]() | ![]() |
- Озерна[недоступне посилання з квітня 2019]
- Słownik Geograficzny Królestwa Polskiego (1880-1902), III, pp. 570-71: "Jezierna". (пол.)
- (англ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya maye kilka nedolikiv Bud laska dopomozhit udoskonaliti yiyi abo obgovorit ci problemi na storinci obgovorennya Cya stattya mistit tekst sho ne vidpovidaye enciklopedichnomu stilyu Bud laska dopomozhit udoskonaliti cyu stattyu pogodivshi stil vikladu zi stilistichnimi pravilami Vikipediyi Mozhlivo storinka obgovorennya mistit zauvazhennya shodo potribnih zmin gruden 2016 Cya stattya mistit pravopisni leksichni gramatichni stilistichni abo inshi movni pomilki yaki treba vipraviti Vi mozhete dopomogti vdoskonaliti cyu stattyu pogodivshi yiyi iz chinnimi movnimi standartami gruden 2016 U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Ozerna Oze rna selo v Ternopilskomu rajoni Ternopilskoyi oblasti Z veresnya 2015 roku centr Ozernyanskoyi silskoyi gromadi Roztashovane na richci Vosushka Odne z najdavnishih zgadanih v istorichnih dzherelah poselen Zborivshini Do 1941 roku malo status mista Plosha stanovit 5912 ga Na sichen 1997 roku Ozerna odne z chotiroh najbilshih sil Ternopilshini selo Ozerna Gerb Cerkva Presvyatoyi Trojci Krayina Ukrayina Oblast Ternopilska oblast Rajon Ternopilskij rajon Gromada Ozernyanska silska gromada Kod KATOTTG UA61040330010011376 Oblikova kartka Ozerna Osnovni dani Zasnovane 1469 Persha zgadka 1469 555 rokiv Naselennya 3 907 Teritoriya 9 4 km Plosha 5 912 km Gustota naselennya 384 57 osib km Poshtovij indeks 47264 Telefonnij kod 380 3540 Geografichni dani Geografichni koordinati 49 37 33 pn sh 25 20 23 sh d H G O Serednya visota nad rivnem morya 357 m Vodojmi richka Vosushka Najblizhcha zaliznichna stanciya Ozerna Misceva vlada Adresa radi 47264 Ternopilska obl Ternopilskij r n s Ozerna vul Shevchenka 40 Karta Ozerna Ozerna Mapa Ozerna u Vikishovishi Vidpovidno do Rozporyadzhennya Kabinetu Ministriv Ukrayini vid 12 chervnya 2020 roku 724 r Pro viznachennya administrativnih centriv ta zatverdzhennya teritorij teritorialnih gromad Ternopilskoyi oblasti uvijshlo do skladu Ozernyanskoyi silskoyi gromadi GeografiyaSelo Ozerna znahoditsya na berezi richki Vosushka vishe za techiyeyu na vidstani 2 km roztashovane selo Ostashivci nizhche za techiyeyu na vidstani 1 km roztashovane selo Pokropivna Dekilka chastin sela rozneseno na vidstan do 3 km Cherez selo prohodyat avtomobilna doroga N02 ta zaliznicya stanciya Ozerna Vidstan do Ternopolya 18 km Ob yekti prirodno zapovidnogo fonduU seli ye gidrologichna pam yatka prirodi Dzherelo Presvyatoyi Bogorodici ta botanichna pam yatka prirodi Ozernyanski lipi IstoriyaPolskij period i Hmelnichchina Gerb sela polskogo periodu U 1349 roci Galichina bula ostatochno priyednana do polskoyi derzhavi yaka v 1434 roci na zahidnoukrayinskih zemlyah utvorila Ruske voyevodstvo z centrom u Lvovi Naprikinci XV stolittya pochalisya rujnivni napadi Krimskogo hanstva vklyuchno vglib Galichini Krimski tatari rujnuvali mista i sela zabirali lyudej u nevolyu prodavali na rinkah v rabstvo abo vikoristovuvali yak rabiv u svoyih gospodarstvah Polsha ne mogla protistoyati takim napadam i zahistiti narod tomu vin stvoriv dlya svoyeyi oboroni vlasnu vijskovu silu kozactvo 16 veresnya 1604 roku v seli zupinyalosya ukrayinsko polske vijsko yake 20 chervnya 1605 roku zahopilo Moskvu U dokumentah 1542 i 1545 rokiv Ozernu vzhe zgaduyut yak mistechko sho nalezhalo Yanu Amoru Tarnavskomu a z 1615 roku Yakubu Sobyeskomu batkovi piznishogo korolya sho zakupiv zemli vid Ozernoyi do Zolocheva yaki yak spadok perehodili z pokolinnya v pokolinnya u rodini Sobyeskih 1648 roku kozaki pid provodom Bogdana Hmelnickogo povstali proti panuvannya Polshi U travni togo roku pid Zhovtimi Vodami voni zdobuli pershu peremogu sho spriyala podalshomu rozgortannyu vizvolnoyi vijni Nezabarom kozaki vshent rozgromili polyakiv pid Korsunem i Pilyavcyami Porazka polskoyi armiyi pid Zborovom 5 6 15 16 serpnya 1649 r V okolicyah Ozernoyi formuvavsya tabir kozacko tatarskih vijskovih sil Bogdana Hmelnickogo yaki u glibokih vidolinkah miscevosti gotuvalisya do nespodivanogo napadu na voroga v taktici Zborivskoyi bitvi Togo zh roku Hmelnickij rushiv do Galichini Pryamuyuchi do Lvova kozaki na choli z getmanom prohodili Ozernu a nastupnogo 1649 roku na zahidnij okolici Ozernoyi gotuvali vijsko do Zborivskoyi bitvi Miscevist spriyala tomu shob prihovati vijskovi zagoni dlya nespodivanogo napadu na voroga ta zabezpechiti konyam vodopij Zvidtilya getman zi svoyim vijskom virushiv do bitvi i 16 serpnya pochav zdobuvati Zboriv a na dopomogu kozakam pidhodili tatarski viddilennya chastina yakih roztashovuvalas pid Ozernoyu U Zborivskij bitvi kozaki znovu zdobuli peremogu U 1655 roci Bogdan Hmelnickij ob yednavshi svoyi sili vzhe z rosijskimi vijskami pid provodom Vasilya Buturlina pishov pohodom na Kam yanec Podilskij a dali podavsya do Lvova ale vidstupiv vzyavshi vikup grishmi i dorogocinnostyami Povertayuchis kozaki mali bij pid Ozernoyu z tatarami yaki pospishali na dopomogu polyakam Bitva zakinchilasya bezrezultatnimi peregovorami hana z Hmelnickim U cij bitvi 18 listopada buv tyazhko poranenij sotnik Benyuga yakij pomer i buv pohovanij na okolici Ternopolya Sogodni jogo mogila rozmishuyetsya u Parku nacionalnogo vidrodzhennya Na ozernyanskij zemli zalishilasya mogila poleglih kozakiv pagorb yakoyi znishili koli v Ozernij bulo utvoreno kolgosp U 1740 zemli bulo prodano Radzivillam Stanom na 1772 rik Ozerna mala 150 osel Panuvannya Koroni Polskoyi trivalo do 1772 roku koli vnaslidok pershogo podilu Polshi Ozerna yak i Galichina vidijshla do Avstrijskih volodin monarhiyi Gabsburgiv Postupovo posilyuvalis nacionalne ta religijne gnoblennya i ekspluataciya selyan polskimi feodalami Zrostali panski filvarki za rahunok selyanskih zemel Polski magnati vstanovili vazhkij rezhim panshini selyani pracyuvali do p yati dniv na tizhden na panskih lanah Ce zmushuvalo yih chiniti opir ekspluatatoram traplyalis selyanski povstannya Selo Ozerna na berezi richki Vosushki blizko 1769 1787 rr Karta Josifinskoyi metriki Josephinische Landesaufnahme Selo Ozerna na berezi richki Vosushki blizko 1787 roku Karta Josifinskoyi metriki Josephinische Landesaufnahme Selo Ozerna na berezi richki Vosushki 1809 1869 rr Karta Franciskanskoyi metriki Franziszeische Landesaufnahme Avstrijskij period Pislya priluchennya Galichini do Avstriyi cisar Josif II zmenshiv panshinu a 1848 roku pid zagrozoyu revolyuciyi panshinu skasuvali Odnak ukrayinski selyani musili platiti tak zvanij idenizacijnij podatok azh do 1912 roku Na chest skasuvannya panshini v Ozernij vstanovleno hrest U 1884 roci v Ozernij nalichuvalosya 4939 meshkanciv u tomu chisli greko katolikiv 2284 rimo katolikiv 1602 yevreyiv 1043 inshih 10 Vmili chitati lishe 310 osib U centri mistechka bula derev yana cerkva i murovanij 1864 roku roci kostel do yakogo krim rimo katolikiv Ozernoyi nalezhalo she j 200 prihozhan z Bogdanivki i 40 z Bilkivciv Vsogo do rimo katolickoyi parafiyi v Ozernij nalezhalo todi 13 sil 1858 roku u misti bulo vidkrito dvorichnu shkolu z polskoyu movoyu vikladannya de navchalosya 134 uchni iz 600 ditej shkilnogo viku Remisnikiv u misti bulo malo Shoponedilka v Ozernij buv velikij rinok Syudi z yizhdzhalisya na torgi zi Zborova Kozovi Kizlova Ternopolya i navkolishnih sil Chasto buvali gonchari Torguvali perevazhno pryadivom hudoboyu zernom yajcyami Koriv i konej na cej chas selyani mali po kilka shtuk Pasiki trimali v poli j obnosili yih zemlyanim nasipom shob oberegti vid vitriv Bulo zadokumentovano 880 bdzholosimej Golovnim zanyattyam meshkanciv bulo zemlerobstvo Nim zajmalisya i okremi yevreyi yaki davali selyanam zemlyu na spilku abo vikoristovuvali dlya yiyi obrobitku najmanu silu Pevnim stimulom dlya rozvitku Ozernoyi stalo budivnictvo odnokolijnoyi zaliznici Lviv Ternopil Pidvolochisk yaka prohodila cherez Ozernu i z yednala vnutrishni rajoni Avstro Ugorshini z zaliznichnoyu merezheyu pidrosijskoyi Ukrayini U grudni 1870 roku po nij projshov pershij poyizd Todi bula pobudovana doroga z mistechka do zaliznichnoyi stanciyi Pid chas prokladannya dorogi bulo rozkopano chastinu zemlyanogo valu sho znahodivsya za mistechkom de znajshli ostanki davnih pohovan Naprikinci XIX stolittya v Ozernij bula epidemiya holeri Kilkist zhertv nevidoma Ukrayinskij folklorist i perekladach vchenij etnograf i drug Ivana Franka Osip Rozdolskij 1872 1945 rr zbirav v Ozernij perekazi j pisni Zibrane vidrukuvav u folklornih vidannyah Galicki narodni kazki Galicki narodni noveli Galicko ruski narodni melodiyi Zbirka Galicko ruski narodni melodiyi skladalas iz 1500 pisen Persha svitova vijna Hrest pam yati borciv za svobodu Ukrayini 24 serpnya 1914 roku do Ozernoyi uvijshla 40 tisyachna rosijska armiya pid komanduvannyam generala Fedchenka Uprodovzh pivgodini vsi hati zapovnili soldati sho vidbirali hlib u selyan Do Ozernoyi dohodili chutki sho Sichovi Strilci zavzyato b yutsya na storoni Avstriyi shob viboroti vid rosijskih posyagan ne tilki Galichinu a i vsyu Ukrayinu Rosijska vlada stavilas do galickih ukrayinciv vorozhe Gubernator Galichini graf Bobrinskij zaboroniv vidavati ukrayinski chasopisi zaboroniv diyalnist Prosviti i Naukovogo tovaristva im Shevchenka ta vsi inshi organizaciyi shkoli rusifikovano cerkva peresliduvana Na misce vivezenogo v glibinu Rosiyi Mitropolita Sheptickogo nadislano rosijskogo pravoslavnogo yepiskopa Yevlogiya Ukrayinciv masovo areshtovuvali Navesni 1915 roku avstro nimecki armiyi prolomili rosijskij front pid Gorlicyami i posunulisya azh pid Lviv Karl I vidvidav Ozernu 30 lipnya 1917 r Vidrazu pislya uspishnogo kontrnastupu v Galichini selo Ozerna na richci Vosushci u 1915 roci Rosiyani vidali nakaz zabrati vsih cholovikiv vikom do 50 rokiv vsyu hudobu ta konej Najblizhchoyi nochi usi choloviki pohovalisya v kriyivkah ta v zbizhzhi na poli Pri zabiranni hudobi soldati musili borotis iz zhinkami Na dopomogu soldatam prislali kinnij viddil Zhinok bili nagajkami i prikladami krisiv Zhinki chinili opir kidalisya na soldativ dryapali yim ochi Zreshtoyu rosiyani vidstupili U chervni 1916 roku cherez zradu cheskih polkiv rosijski vijska prolomili nimecko avstrijskij front i posunuli na zahid Front stabilizuvavsya i prostoyav na Stripi odin rik U 1919 1920 rokah cherez Ozernu projshla polsko radyanska vijna Ukrayinski soldati provodili pogromi yevrejskogo naselennya Na toj chas u misti buli maslozavod molocharnya pekarnya mlin ta insha infrastruktura Sered ukrayinskih pidpriyemciv zgaduyut Mihajla Gricenka sho mav sklad bilya zaliznichnoyi stanciyi Druga svitova vijna Z pochatkom vijni 1 veresnya 1939 roku she v pershi dni bulo vidno bezporadnist polskogo vijska 18 veresnya 1939 r radyanski vijska tehnika j obozi jshli bezperervnim lancyugom centralnoyu dorogoyu Ozernoyi na zahid 2 lipnya 1941 roku v Ozernu vstupili nimecki vijska Pered yihgnim prihodom na golovnomu trakti v centri sela bulo sporudzheno visoku bramu pribranu praporami ukrayinskoyi i nimeckoyi derzhav Bulo provedeno manifestaciyu z nagodi vidrodzhennya ukrayinskoyi nalezhnoyi derzhavi Na drugij den nimecki vijska vbili 18 ozernyanskih selyan yaki togo dnya kosili svoyi dilyanki Vijska sho nastupali pobachili cholovikiv zibrali yih pochali dopit ale dlya meshkanciv sela nimecka mova bula nezrozumila Pochuvshi slovo rus odin iz selyan kivnuv stverdiv sho voni rusini ukrayinci Prote nimci zrozumili rus yak rosiyanin vnaslidok chogo zaginulo 18 lyudej Dzherela svidchat sho nimci znishili vse yevrejske naselennya sela u 1941 roci Do 1942 roku v seli ne zalishilosya zhodnogo yevreya Selo perebuvalo pid nacistskoyu okupaciyeyu z 2 lipnya 1941 do 18 lipnya 1944 roki U berezni 1944 roku nimecki vijska v Ozernij zupinili nastup radyanskih vijsk Do 18 lipnya richka Vosushka z prileglimi do neyi vidolinkami protyagom majzhe chotiroh misyaciv rozdilyala liniyu frontu dvoh taboriv Peredova frontova liniya nimeckih vijsk prohodila okoliceyu sela radyanskih na drugomu boci richki na vidstani 100 150 metriv v poli Takim chinom osnovnu chastinu Ozernoyi kontrolyuvali nimecki vijska Radyanskim vijskam buli pidkontrolni hutori teritoriya vid Ternopolya Kuti hutori vid sela Pokropivna bilya lisu U zemlyanomu vali bilya cerkvi nimci zbuduvali velikij bunker Jogo dovzhina stanovila blizko 20 m kudi velo tri vhodi Tut roztashovuvalosya komanduvannya dilyanki frontu Pid chas protistoyannya u seli nimci viselili vsih jogo meshkanciv a hto ne vikonuvav yihnogo rozporyadzhennya rozstrilyali sho vchinili z Bartkom Slonyakom yakomu bulo blizko 90 rokiv Pislya prihodu v Ozernu radyanskoyi vladi molod sela virishila popovniti ryadi UPA U serpni 1944 roku u Rozgadivskomu lisi bulo organizovano zbir povstanciv Z Ozernoyi v Rozgadivskij lis dobiralisya Teodor Leskiv Volodimir Leskiv Nestor Romaniv Petro Bul Teodor Demidyak Andrij Demidyak Bogdan Voloshin Volodimir Sichkoriz Mihajlo Bezzubka Mikola Osadcya Sofron Yavorivskij Yaroslav Shtogrin Volodimir Vons Mihajlo Dudar Za dekilka tizhniv pro dislokaciyu novoorganizovanih soten UPA diznalisya bilshoviki i spryamuvali syudi veliki sili ozbroyenih pidrozdiliv Vidbuvsya bij unaslidok yakogo zaginuli meshkanci sela Teodor Leskiv i Andrij Shpak U vizvolnij borotbi brali uchast taki zhiteli Ozernoyi Vasil Bogach Krutij Chlen OUN U chervni 1945 roku zaginuv u Chernihivskomu lisi pid chas oblavi Nestor Beresteckij simpatik OUN Zaginuv na Volini Miron Beresteckij U 1945 roci pri sutichci z bilshovikami zaginuv v seli Yarchivci Josip Voloshin Skob Yarema Chlen OUN zaginuv 7 veresnya 1945 roku v Strusivskomu lisi Lukiya Vons Ulyana pidrajonova UChH na Zborivshini misce zagibeli nevidome Volodimir Voloshin Vishnya Chlen OUN Strachenij bilshovikami 4 travnya 1945 roku Ilarij Voloshin Topir rajonovij kerivnik SB zaginuv u boyu z kadebistami 13 sichnya 1949 roku Sofron Vons zaginuv v seli Ozernyanka voseni 1948 roku Yaroslav Dacko simpatik OUN zaginuv v lipni 1945 roku na Ivano Frankivshini Sofron Demidyak Vir chlen OUN zaginuv u zhovtni 1944 roku na ozernyanskih polyah kolo Marushakiv Teofil Dzvinyarskij Chajka Zaginuv u boyu z bilshovikami u 1950 roci v seli Kabarivci Yevgeniya Zvarich Murashka povitovij providnik UChH chlen OUN zaginula 7 veresnya 1945 roku v Strusivskomu lisi Volodimir Kutnij Gajda chlen OUN zaginuv u seli Danilivci 15 lyutogo 1945 roku Vasil Romanishin zaginuv u Karpatah Mikola Kokotko zaginuv 23 bereznya 1945 roku v boyu z bilshovikami na ozernyanskih polyah pid Pokropivnoyu Ilarij Kokotko chlen OUN pomer v tyurmi mista Tomsk Rosiya pislya dopitiv i tortur Teodor Leskiv simpatik OUN strilec UPA zaginuv u 1944 roci v boyu z bilshovikami u veresni bilya sela Vulka Berezhanskogo rajonu Mihajlo Lyubachivskij Karmelyuk bojovik SB 10 travnya 1946 roku tyazhko poranenij v Ozernij nezabarom pomer Yaroslav Lyubachivskij Choven chlen OUN zaginuv u kvitni 1945 roku v Ozernij Teofil Marushak zaginuv 23 bereznya 1945 roku v nerivnomu boyu z bilshovikami na ozernyanskih hutorah pid Pokropivnoyu Andrij Muravskij chlen OUN u sichni 1945 roku zaginuv na hutorah sela Volodimir Marushak simpatik OUN u 1950 roku vazhko poranenij v seli Grabkivci pomer v tyurmi mista Ternopil Andrij Syutra chlen OUN zaginuv voseni 1944 roku v boyu z bilshovikami bilya sela Velika Plavucha Petro Silinskij boyec UPA u zhovtni 1944 roku zaginuv u boyu na okolici Ozernoyi Andrij Shpak boyec UPA zaginuv u boyu z bilshovikami nepodalik sela Vulka na Berezhanshini 15 veresnya 1944 roku Pavlo Shtogrin Bilij rojovij UPA zaginuv u 1951 roci v seli Ozeryanka Ilarij Shtogrin strilec UPA zaginuv u 1945 roci Mihajlo Paradyuk strilec UPA zaginuv u veresni 1944 roku v Berezhanskomu lisi sela Vulka Andrij Yavorivskij Zhuk bojovik SB u travni 1945 roku zaginuv na ozernyanskih polyah pid Pokropivnoyu Mikola Yackiv bojovik SB zaginuv u chervni 1945 roku v boyu z bilshovikami mizh selami Mala Plavucha i Krasna Volodimir Ulchak Zrub odin z pershih chleniv OUN v Ozernij rozstrilyanij nimcyami v lipni 1941 roci Petro Osadcya Dub veteran OUN UPA u lipni 1944 vazhko poranenij v boyu z nimeckimi zagonami Pomer v 1995 roci Yevgen Hristinich Bajda chlen OUN z 1942 roku u travni 1945 roku pid chas oblavi zahoplenij poranenim v kriyivci sela Godiv vidbuvav tyuremne pokarannya v taborah Komi ARSR Pomer u 1990 roci Yaroslav Hristinich Kulish strilec UPA 1947 roku vivezenij v Kemerovsku oblast Rosiya povernuvsya v Ozernu u 1957 roci Volodimir Goca strilec UPA u 1946 roci z yavivsya z povinnoyu buv zasudzhenij na 10 rokiv tyuremnogo uv yaznennya Zaginuv u tyurmi 21 listopada 1949 roku Yaroslav Shtogrin u 1945 roci z yavivsya z povinnoyu zasudzhenij na 10 rokiv tyuremnogo uv yaznennya po dorozi do miscya uv yaznennya zaginuv Sofron Yavorivskij u veresni 1944 roku povernuvsya z rozpushenoyi sotni UPA dodomu buv zaareshtovanij u kvitni 1946 roku zasudzhenij na 20 rokiv tyurmi Mihajlo Panchishin u 1944 roci priluchivsya do UPA z rozpushenoyi sotni povernuvsya dodomu u 1946 roci legalizuvavsya 2 travnya 1949 roku areshtovanij zasudzhenij na 25 rokiv Zvilnenij u 1957 roci Ozernyanci samoviddano dopomagali uchasnikam vizvolnih zmagan popri vislidzhuvannya donosi j represiyi Zokrema zv yazkovi yaki postijno mali kontakti z povstancyami Berestecka Olga Stepanivna Berestecka Olga Teofilivna Marushak Stefaniya Silinska Mariya Yavorivska Olga Bezzubko Emiliya Vons Zinoviya Vasilivna Kutna Kalina Shidlivska Ganna Za pidtrimku zv yazkiv z OUN UPA buli zaareshtovani i vidbuvali pokarannya v taborah Vasil Voloshin Petro Dubina Sofiya Dubina Ivan Dubina Stepan Demidyak Stepan i Zinoviya Bidak Petro Bul Ganna Vons Fedir Ugodovskij Omelyan Beresteckij Teklya Shkrabinska Mariya Babyak i she 27 ozernyanciv Buli deportovani v Sibir Teofil Bul iz sim yeyu sestri Ganna i Yaroslava Berestecki Pavlo Voloshin iz sim yeyu Mihajlo Gricenko jogo druzhina i chetvero ditej Mihajlo Yavorivskij Teodil Yavorivskij Pavlo Voloshin Mariya Leskiv Volodimir Karpinskij Stepan Shtogrin z sim yeyu zaginuli u Sibiru Zhertvami bilshovickogo teroru buli Vasil Grishenko Vasil Dubina Ivan Olensevich Volodimir Romanishin Semen Perejma Ivan Prokopenko Volodimir Stajnichij Petro Hristinich Yevgen Voloshin Pislyavoyennij period Pislya vijni Ozernu pochali vidnovlyuvati Poshkodzheni budivli bulo rozibrano U 1951 1952 rokah Ozerna bula radiofikovana Pershim golovoyu radiostanciyi sela buv Yevgen Bezzubka U 1986 1989 rokah provedeno gazifikaciyu Pislya likvidaciyi Zborivskogo rajonu 19 lipnya 2020 roku selo pidporyadkovuyetsya Ternopilskomu rajonu NaselennyaMova Rozpodil naselennya za ridnoyu movoyu za danimi perepisu 2001 roku Mova Vidsotok ukrayinska 99 36 rosijska 0 50 inshi ne vkazali 0 14 Viznachni miscyaCerkva Presvyatoyi Trojci Cerkva Presvyatoyi Trojci U centri sela roztashovana cerkva Presvyatoyi Trojci pobudovana v 1893 roci zgidno z cerkovnim dokumentom za 1932 rik Yiyi visota 35 metriv 1929 roku Pavlo Kovzhun ta Mihajlo Osinchuk rozpisali yiyi v ukrayinskomu vizantijskomu stili 15 kvitnya 1922 roku hram blagosloviv blazhennij paroh E Yalichko U cerkvi ye derev yanij prestol na yakomu roztashovani moshi svyatogo svyashennomuchenika Josafata opravleni v hrest Na bichnih prestolah ye ikoni Presvyatoyi Divi Mariyi i serce Isusa Hrista Ye dvi spovidalnici krilas amvon okruglij z ikonoyu Svyatogo Josafata Plosha cerkovnoyi dilyanki stanovit 3 tis m i obvedena metalevoyu ogorozheyu 1907 roku zbudovano dzvinicyu z chotirma arkadnimi gnizdami pid dzvoni Pid chas nacistskoyi okupaciyi dzvoni vnochi znyali meshkanci sela i zgidno z tverdzhennyami okremih parafiyan zakopali nepodalik dzvinici Prote yih ne znajshli i doteper Na teritoriyi cerkvi ye 4 derev yani hresti Na odnomu tablichka z napisom 988 1988 rr Hrest na pam yat 1000 richchya hreshennya Rusi Na drugomu hresti tablichka z napisom 1994 roku Bozhogo vidbulasya misiya v seli z 17 po 24 lipnya Misiyu provodiv Iyeromonah Stepan Fedchishin Na dvoh inshih napisiv nemaye U 1994 roci v ogorozhi z pivnichnoyi storoni zbudovano novu arkovu bramu yaku rozmalyuvav hudozhnik D Artemovich U 1970 roci vsi malyarni roboti sho vseredini cerkvi ponovleno Zaraz zovnishnij viglyad hramu restavruyut pozolocheno velikij i malij kupoli nanovo poshtukatureno stini Brama Selo Ozerna na berezi richki Vosushki 1869 rik Karta Franciskanskoyi metriki Franziszeische Landesaufnahme Kolis selo roztashovuvalosya na teritoriyi yaku zajmayut teper tvarinnicki fermi zernosklad kartopleshovishe i polya Pislya odnogo z napadiv kochovikiv koli selo bulo pograbovane i zrujnovano i bagato jogo zhiteliv vinisheno zhittya u nomu stalo zanepadati Ti hto vizhili v lisah ocheretah stavu dlya budivnictva novoyi oseli virishili vibrati nadijnishe misce Takim obrali teritoriyu de zaraz ye centr Ozernoyi Todi vona bula pivostrivcem Zi shidnoyi storoni yiyi omivali vodi stavu a z pivdennoyi i pivnichnoyi yiyi doplivi Ce nove poselennya nazvali Zaozerna Miscevist bula nezahishena vodoyu krim zahidnoyi storoni Tomu tut meshkanci sporudili she j zapliv pri rozkopuvanni yakogo utvorilisya zemlyani vali Nove poselennya majzhe navkolo otochila voda U kinci zaplivu miscevi pobuduvali veliku bramu yaka bula yedinim miscem v yizdu v selo Z pivnichnogo boku brami nasipali zemlyanij val zavvishki blizko 2 metriv sho zberigsya do 50 h rokiv XX stolittya Koli selo vijshlo za mezhi brami jogo stali nazivati Velika Ozerna a zgodom Ozerna Todi pro bramu lishe nagaduvala vulicya Zabramska V 1999 roci virishili zbuduvati novu bramu na chest 530 richchya zasnuvannya Ozernoyi 21 lipnya 1999 roku brama bula osvyachena Kostel Kostel Rimo katolicka parafiya Svyatogo Josifa v Ozernij diyala z 1636 r Ninishnij murovanij kostel bulo osvyacheno v 1864 r Cerkva Presvyatoyi Yevharistiyi Shkola U primishenni sho kolis nalezhalo likaryu yevreyu Litvaku rozmistilasya shkola de u 1944 1945 n r navchalosya 172 uchni pracyuvalo 8 vchiteliv U 1948 1949 n r shkola zajnyala i budinok kolishnogo polskogo proborstva de v 1949 1950 n r bulo vidkrito 8 j klas a v 1951 1952 n r v Ozernij shkola stala serednoyu u yakij uzhe v nastupnomu navchalnomu roci narahovuvalosya 740 uchniv i 36 vchiteliv Dovgochasnimi direktorami shkoli buli S Prigoda P Chernyavskij A Valchuk 3 Lotockij L G Kornak V 1978 r Ozernyanska serednya shkola distala nove tripoverhove primishennya za rahunok pribudovi Budinok kulturi Budinok kulturi Do 1953 r klub yakim keruvav M Chipak roztashovuvavsya v odnomu z zaliv kolishnogo lyudovogo domu U 1953 r dlya nogo bulo vidileno vidremontovane primishennya kolishnoyi Prosviti Syudi u 1956 r na posadu zaviduvacha klubom prihodit majbutnij vidomij gumorist Yevgen Dudar U klubi zbilsheno kilkist misc u zali pridbano dekoraciyi sceni 1957 roku Yevgen Dudar pokinuv zaviduvannya klubom u zv yazku z viyizdom na navchannya 1969 r zaviduvachem stav Ye Kuzmin yakij zaprosiv pracyuvati z dramgurtkom artista Ternopilskogo dramteatru im T Shevchenka M Kocyulimu Ostannij shiro vzyavsya za dovirenu jomu spravu U 1972 r stav do ladu novij budinok kulturi Na jogo sceni vistupali vidomi v Ukrayini i daleko za yiyi mezhami artisti ansambli hori cirki Tut sluhali znanij bagatom krayinam svitu hor im Verovki vokalno instrumentalnij ansambl Smerichka ansambli Kiyivskogo Prikarpatskogo vijskovih okrugiv artista J Kobzona Tvorchi vechori provodiv ukrayinskij satirik zasluzhenij diyach mistectv vihodec z Ozernoyi Yevgen Dudar Direktoru Ye Kuzminu v 1988 r prisvoyeno zvannya Zasluzhenij pracivnik kulturi Pam yatnik T G Shevchenku Pam yatnik T G Shevchenku Pam yatka monumentalnogo mistectva miscevogo znachennya Vstanovlenij 1968 r restavrovanij 1981 r Robota samodiyalnih majstriv Skulptura tonovanij beton postament kamin Skulptura 2 5 m postament 2 m Spochatku roztashovuvavsya bilya Ozernyanskoyi shkoli ale u 80 i roki u zv yazku iz rozshirennyam dorogi jogo perenesli i vstanovili bilya budinku kulturi Kaplichka Presvyatoyi Bogorodici Kaplichka Presvyatoyi Bogorodici sporudzhena na koshti Kalushki Bogdana Ivanovicha Cej misteckij vitvir prisvyacheno dochci Natali kotra tragichno zaginula Nad sporudzhennyam kaplici pracyuvalo bagato lyudej Zokrema arhitektor Kit M D hudozhniki Demkovich P Mikolovchuk M Kozlovskij V skulptor Maklosh Piter budivelniki Zavalnyuk I Zavalnyuk V Zavalnyuk B Kutnij V Osvyachennya vidbulosya 14 zhovtnya 2002 roku Pri vhodi do kaplici stoyat tri hresti sho simvolizuyut tri tisyacholittya V centri marmurova statuya Materi Bozhoyi ta ikoni mozayichne panno Presvyata Trijcya Vid kaplici shodi vedut do artezianskogo dzherela yake oformlene u viglyadi chashi Trohi dali mozayichna ikona Hreshennya Gospodnye Kaplichka Presvyatoyi Bogorodici Figura Bozhoyi Materi Mozayichna ikona Hreshennya Gospodnye Miscevi lyudi jdut do kaplichki Kozacka mogila U 1648 roci Bogdan Hmelnickij z kozakami pryamuyuchi do Lvova prohodiv cherez Ozernu Vidtodi na Ozernyanskij zemli zalishilasya mogila poleglih kozakiv nevelikij pagorbok sho zrivnyali z zemleyu koli utvorivsya kolgosp Lishe u 80 i roki mogila bula vidnovlena Memorialnij kompleks zagiblim voyinam u Drugij svitovij vijni Memorialnij kompleks zagiblim voyinam u nimecko radyanskij vijni Pislya Drugoyi svitovoyi vijni v seli pobuduvali memorialnij kompleks zagiblim radyanskim voyinam Kompleks pobudovanij u viglyadi stini z pravogo boku yakoyi visicheno figuru soldata Voyin stoyit pidnisshi avtomat vgoru Trohi nizhche rozmisheni prizvisha zhiteliv Ozerni yaki zaginuli na frontah Nimecko radyanskoyi vijni Pered stinoyu vikladenij plitami majdanchik u centri yakogo rozmishenij vichnij vogon Po bokah kompleksu rostut yalinki a pozadu rozkinuvsya park Avtori pam yatnika skulptor Valentin Podolskij arhitektor Valentin Agarkov Vali Vali teritoriya sela sho v davni chasi bula oboronnoyu sporudoyu Pislya chiselnih napadiv kochovih plemen i znachnih grabunkiv sela zhiteli virishili znajti nadijnishe misce Zi shodu teritoriya omivalasya vodami stavu a z pivnochi i pivdnya bolotistimi teritoriyami otochena Nezahishenoyu zalishilasya lishe zahidna storona Tomu tut meshkanci sporudili she velikij riv yakij buv zapovnenij vodoyu Pri jogo rozkopuvanni utvorilisya zemlyani vali yaki takozh mali oboronnij harakter Na sogodni zbereglisya lishe fragmenti cih ukriplen Pam yatnik geroyam Kokotko M P 1920 29 03 1945 Klapko S P 29 03 1945 Marushak T I 1923 29 03 1945 Lesenyuk O Kruglij 1923 21 04 1948 Medvid M Kalinovich 1907 21 04 1948 Prijmak I Danilko 1920 21 04 1948 U 1995 roci zhiteli sela Ozerna Bidak O Matushak Ya Leskiv Ya Petrenchuk P Shemeta M Fedak V Yavorivskij B zbuduvali na cvintari mogilu na misci pohovannya povstancya UPA M Kokotko z yakim razom zaginuli i dva jogo pobratimi sho stalosya na polyah vid Pokropivnoyi pri sutichci z bilshovikami 29 bereznya 1945 r Tilo povstancya Kokotko vnochi priviz na cvintar z polya boyu Teodor Ulchak a ridni pohovali Na mogili vpisano i povstanciv yaki polyagli vid vorozhih ruk v ozernyanskomu lisi 21 kvitnya 1948 r 15 zhovtnya 1995 roku o Ivan posvyativ mogilu Pislya posvyachennya tut mali slovo deputat Verhovnoyi Radi Ukrayini A Zarudnij golova administraciyi rajonu V Kolinec golova NRU Zborivshini P Petrinchuk chlen tovaristva SU Zenoviya Bidak Miscya pohovanV Ozernij ye dekilka cvintariv zemlya yakih protyagom bilshe yak 500 ostannih rokiv prijmala na vichnij spokij svoyih meshkanciv Yak svidchat nadgrobni pliti znajdeni pri provedenni zemlyanih robit odin z cvintariv Ozernoyi znahodivsya mizh kolgospnim zernoskladom i zabudovami zhitla pri avtoshlyahu Drugij cvintar rozmishuvavsya na zemlyanomu vali kolo cerkvi Pro ce rozpovili she pivviku tomu todishni starozhili a pidtverdili vikopani tut teper pri sporudzhenni pri cerkovnoyi budivli lyudski cherepi Tretij cvintar pro yakij dobre znali starozhili 50 h rokiv mistivsya pri kolishnij starij cerkvi Ostanni pohovannya na nomu buli provedeni kolo 160 rokiv tomu Chetvertij cvintar sho teper znahoditsya na zahidnij okolici sela distav svij pochatok blizko 160 rokiv tomu pro sho govoryat pershi nadmogilni napisi yaki bulo naneseno u 1836 r Rozmiri cvintarya na sogodni 300x160 m Mozhna pripustiti z oglyadu na jogo ploshu ta kilkosti meshkanciv v Ozerni v ti chasi sho tut pohoroneno do 13 14 tis yiyi odnoselchan U 1975 r teperishnij cvintar bulo rozshireno u zahidnomu napryamku Na staromu cvintari ye bagato mogil vijskovih She odne misce pohovan cvintar zhertv epidemiyi holeri Cvintar znahoditsya za 150 m z pivdennoyi storoni dorogi sho z yednuye vulici Dovgu ta Zarudku za 100 m vid Zarudki Rozmiri jogo 50x60 m Shoste misce pohovan v Ozernij na yakomu horonili yevreyiv rozmiri jogo 40 h 80 metriv Tut pohovano ponad tisyachu pomerlih Roztashovana velika bratska mogila zhertv likvidaciyi u 1943 r yevrejskogo taboru Misce pohovan perebuvaye u poli na 250 m pivdennishe vid pochatku ninishnogo ozernyanskogo cvintarya I ostannij somij v Ozernij cvintar Hresti sho znahoditsya blizko 300 m na zahid vid sogodnishnogo primishennya ozernyanskoyi likarni Tut ye 70 mogil 7 ryadiv po 10 mogil Os napis na pam yatniku sho vstanovlenij na odnij z mogil RAJMUND CHATRNY STRELEC I ROTY 3 csl STREL PLUKU 28 IV 1893 VPRIBRAMI 21 VI 1917 PO ZRANENI U ZBOROVA Pid chas Pershoyi svitovoyi vijni dva bataljoni cheskogo korpusu 28 polku pihoti avstrijskoyi armiyi u yakomu sluzhili tilki chehi perejshli 3 kvitnya 1915 roku na perevali Duklya v Karpatah razom zi svoyimi oficerami na storonu Rosiyi pid zvuki svoyeyi polkovoyi kapeli Z cheskih vijskovopolonenih buli stvoreni specialni vijskovi chastini yaki voyuvali v skladi rosijskoyi armiyi proti nimciv Ti sho zaginuli v boyah pohovani yak svidchit napis na pam yatniku sho znahoditsya na odnij z mogil na cvintari Hresti Vidomi lyudiHudozhnik Gricenko Volodimir Dovgochasnij direktor shkoli Stepan Prigoda Mati geroyinya Gricenko Mariya Zhertva bilshovickogo teroru pravnik advokat Yevgen Voloshin Narodilisya Kachala Volodimir Stepanovich 1842 1894 ukrayinskij promislovec inzhener gromadskij diyach mecenat kulturi nauki ta mistectva Mikola Kuzmin 1881 1955 ukrayinskij gromadskij diyach zemlerob chlen Centralnogo Komitetu Ukrayinskogo Nacionalno Demokratichnogo Ob yednannya UNDO u 1925 1928 rokah senator II kadenciyi u II Polskij Respublici Rechi Pospolitij Yanuarij Bortnik 1897 1938 ukrayinskij rezhiser i aktor Vasil Goca 1885 1937 ukrayinskij gromadskij i osvitnij diyach dirigent zhertva bilshovickogo teroru Longin Sichkoriz nar 1921 ukrayinskij vchenij v galuzi farmakologiyi profesor kafedri farmakologiyi 1974 1999 dekan medichnogo fakultetu Lvivskogo medichnogo institutu 1974 1975 Svyashenik o sluzhiv u s Ozerna z 1939 do 1981 roku pohovanij na silskomu kladovishi Otec narodivsya u Ozernij bilya Ternopolya 1919 1989 Buv parohom u Radehovi Lvivskoyi oblasti doktorant bogoslov ya duhovnij otec Volodimir Zvarich 1919 1998 ukrayinskij vchenij istorik pedagog muzejnik arheolog numizmat Direktor Muzeyu arheologiyi Lvivskogo universitetu ta dopomizhnih istorichnih disciplin u 1967 1971 rokah Avtor pershogo v Ukrayini Numizmatichnogo slovnika Lviv 1972 perevidanogo zagalnim nakladom u 500 tis prim 1929 2007 istorik disident odin iz zasnovnikiv i golova studentskoyi nacionalistichnoyi Pidpilnoyi organizaciyi Proboyem u Lvovi v 1948 r Buv zasudzhenij rishennyam vijskovogo tribunalu vijsk MDB Lvivskoyi oblasti 20 chervnya 1952 roku za stattyami 54 1 a 54 11 Karnogo kodeksu URSR do pozbavlennya voli u vipravno trudovih taborah strokom na 25 rokiv m Inta Komi ARSR Yevgen Dudar nar 1933 ukrayinskij pismennik satirik artist rozmovnogo zhanru publicist Igor Ogirko ukrayinskij matematik doktor fiziko matematichnih nauk 1990 Marcyuk Zinovij golovnij finansist OUN finansovij referent OUN organizator zbirok na fond UPA Ushkevich Andrij Volodimirovich 1986 2022 ukrayinskij cirkovij artist ekvilibrist soldat Zbrojnih sil Ukrayini uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni Ushkevich Sergij Volodimirovich 1995 2022 ukrayinskij cirkovij artist ekvilibrist soldat Zbrojnih sil Ukrayini uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni Prozhivali perebuvali Kanukov Dzhambulat Batgiriyevich polkovnik komandir Litunskogo polku Ukrayinskoyi Galickoyi Armiyi Pam yatkiU 2012 roci bulo vidano broshuru Istorichni pam yatki sela Ozerna spilno z uchnyami ZOSh I III st s Ozerna tovaristvom Prosvita i Molodizhnim nacionalistichnim kongresom Materiali zibrali uchni ZOSh I III st s Ozerna Zaturska Olga Lotocka Tetyana Skidan Oleksandra Lemishka Volodimir Kuzma Dmitro Yavorivska Lilya Nakonechna Natalya V seli Ozerna vzhe kilka rokiv vidbuvayetsya regulyarne vidannya miscevoyi gazeti Ozernyanska pravda v yakij opisuyutsya usi novini v Ozernyanskij silskij gromadi Broshura Istorichni pam yatki sela Ozerna licova storona Logotip gazeti Ozernyanska pravda PrimitkiIstoriya mist i sil Prognoz pogodi v s Ozerna Pro viznachennya administrativnih centriv ta zatverdzhennya teritorij teritorialnih gromad Ternopilskoyi oblasti Oficijnij vebportal parlamentu Ukrayini ukr Procitovano 18 zhovtnya 2022 Pohid na Moskvu P Blavackij Kiyiv Vidavec Korbush 2020 208 s ISBN 978 966 2955 49 1 Arhiv originalu za 5 sichnya 2009 Procitovano 28 bereznya 2009 Postanova Verhovnoyi Radi Ukrayini vid 17 lipnya 2020 roku 807 IX Pro utvorennya ta likvidaciyu rajoniv Ridni movi v ob yednanih teritorialnih gromadah Ukrayini Ukrayinskij centr suspilnih danih U kameni bronzi graniti ilyustrovanij almanah Ternopil TzOV Terno graf 2014 S 62 il ISBN 978 966 457 202 3 Rishennya vikonkomu Ternopilskoyi oblasnoyi radi vid 22 bereznya 1971 roku 147 Misko E Pam yat Zhovten 1980 5 427 S 112 155 1 DzherelaMelnichuk B Redchuk A Uniyat V Ozerna Ternopilskij enciklopedichnij slovnik u 4 t redkol G Yavorskij ta in Ternopil Vidavnicho poligrafichnij kombinat Zbruch 2005 T 2 K O S 657 658 ISBN 966 528 199 2 PosilannyaZovnishni videofajli Meshkanci Ozernoyi zibrali majzhe 17 tonn produktiv dlya bijciv na Shodi na YouTube Telekompaniya TV 4 2015 15 veresnya Ozerna nedostupne posilannya z kvitnya 2019 Slownik Geograficzny Krolestwa Polskiego 1880 1902 III pp 570 71 Jezierna pol angl Portal Ternopilshina