Новозаві́тні апо́крифи — це книги, що претендували на звання священних, однак не були включені у канон Святого Письма. Вони створювалися з кінця I століття і їхня поява не припинилася навіть після остаточного формування канону. За жанром новозавітні апокрифи включають апокрифічні євангелія, діяння, послання, апокаліпсиси, заповіти й настанови, що приписуються Ісусу Христу та апостолам.
Передумови появи
Термін «апокриф» у язичницькому світі означав писання, що містили таємні доктрини або відомості про містерії. У християнському вжитку цей термін з'явився тому, що єретики часто ховали свої твори або видавали їх за таємне Одкровення, дане лише посвяченим.
Першохристиянська література за типом своїх пам'яток значною мірою складається з апокрифічних творів. Для неї характерною ознакою є наслідувальний тип творчості, коли пам'ятки апостольського періоду беруться як приклад і зразок. Апокрифічна література займала велике місце серед читання тогочасних християн. Ця література намагалася наслідувати книги Святого Письма за його змістом і спрямуванням. Таким чином, серед апокрифів існують і євангелія, і , і послання, і апокаліпсиси.
Ця література зазвичай вивчається в рамках патрології, хоча й не є частиною Священного Передання. Однак її необхідно враховувати при аналізі суто церковної ранньохристиянської літератури. Вона допомагає відновити зв'язок, що існував між апостольськими працями та діяльністю так званих «мужів апостольських».
Апокрифічні Євангелія
Євангелія юдео-християн
(το καθ Εδραίους εύαγγέλιον). Свідчення про нього залишилося від (IV століття), котрий переклав цей твір з халдейсько-сирійської мови на грецьку і латинську. Воно начебто було у вжитку серед і багатьма визнавалось за єврейське текстуальне джерело євангелія від Матвія. У дійсності воно близьке за своїм змістом до деяких уривків першого канонічного Євангелія. Згідно з Т.Цаном, можна визнати, що воно є подальшою переробкою першоджерела Матвійового Євангелія. Збереглося лише у вигляді цитат (св. , Оригена, ). В одному з уривків йдеться про явління воскреслого Господа Якову. Було у вжитку серед християн-євреїв. Складено воно імовірно близько 150 року (К.Керн) або на рубежі I і II століття (А.Мень).
(το των δώδεκα εύαγγέλιον; Євангеліє евіонітів; Євангеліє ебіонітів), імовірно укладене у II столітті, вважалось довгий час утраченим. Ориген вважав це євангеліє як і найдревнішими пам'ятками. Це євангеліє частково може бути відтворено в окремих своїх уривках після виконаного професором Е.Ревію критичного аналізу деяких рукописів Національної бібліотеки Франції за коптськими текстами, що надруковане ним у 1905 році у (2 том). Це євангеліє називають іноді евіонітським, оскільки воно, імовірно, було у вжитку в . Ймовірно, тотожне Назорейському євангелію, про котре говорить свт. Епіфаній Кіпрський.
Євангеліє від Фоми (Θωμά Ίσραηλίτου φιλοσόφου ρητά εις τα παιδικά του Κυρίου; Євангеліє Фоми; Євангеліє від Томи) складається з логій, що починаються словами «Ісус сказав…». Вислови багато в чому збігаються з канонічними Євангеліями, але в них виразно відчувається вплив гностичних писань. Юдео-християнський характер тексту видно з особливого відношення до , про котрого говориться, що заради нього були створені небо і земля (13). Євангеліє містить багато легенд про Спасителя та Його дитячий вік. Рукопис коптського перекладу виявлено у 1945 році в Наг-Хаммаді (Єгипет). Оригінал, імовірно, був написаний на грецькій мові на початку II століття. Його знали Ориген та Іполіт Римський. Воно також було поширене серед християн, що засвідчується багатьма перекладами на латину, сирійську та старослов'янську мови.
Протоєвангеліє Якова (ή ιστορία Ιακώδος περί της γεννήσεως Μαρίας; Євангеліє Якова; Євангеліє від Якова). Знайдене французьким вченим Постелем і вперше у 1552 році видано на латині, у грецькому перекладі видано у 1876 році Тішендорфом. Ця пам'ятка була дуже поширена у давньохристиянському середовищі, а також суттєво вплинула на богослужіння, й літературу середньовіччя. Складене це євангеліє у другій половині II століття у єгипетському юдео-християнському середовищі (зберігся рукопис цього часу). Можливо навіть, що воно було відоме святому Юстину Філософу. У ньому багато оповідується про дитинство Божої Матері, про Її батьків, котрі тут вперше і названі Йоакимом і Анною, про побиття немовлят у Вифлеємі, про братів Господа як дітях Йосипа від першого шлюбу. Його поширеність у християнській спільноті підтверджується більш ніж 30 рукописами, що його містять.
Євангелія переходу від юдео-християнства до язико-християнства
(εύαγγέλιον κατά Πέτρον) — гностико- переробка канонічних євангелій II століття. Його фрагмент знайдений Буріаном у 1886 році в одній християнській гробниці Верхнього Єгипту. Опубліковано воно було ним у 1892 році. Описується суд над Спасителем, Його смерть на хресті й ранок Воскресіння. Текст поєднує в собі юдео-християнські, язико-християнські та докетичні риси (згідно з докетичним ученням, поєднання у Христі Божества і людини було лише позірним). Датується 120-150 роками.
(Книга Йосипа тесляра) присвячена дитинству і юності Ісуса Христа. Написана близько IV століття у Єгипті, збереглася в арабській і латинській версіях. Вперше видана у 1722 році.
Ісуса, що близьке у деяких своїх редакціях з Євангелієм Фоми і також приписується апостолу Фомі. Вперше його арабський текст разом з латинським перекладом був надрукований у 1697 році Сіке, потім у 1832 і 1852 роках. Сирійський текст особливо близький до Євангелія Фоми. Від сирійського тексту походить вірменський, дещо змінений. Оповідає про чудеса, котрі здійснював Отрок Ісус. За характером найбільш далеке від канонічних Євангелій. Дата створення не встановлена.
Арабський варіант зазвичай розглядають окремо, як , що написане близько VI століття, але на основі більш ранніх легенд. Примітно, що в цьому пам'ятнику волхви названі персами.
Євангеліє від Никодима (Євангеліє Никодима; Діяння Пілата). Укладене пізно, близько VI століття. Було поширене у коптському середовищі. Збереглось у коптській, грецькій та латинській редакціях. Цікаве воно тим, що містить подробиці суду, розп'яття та погребіння Господа; говорить і про Його сходження в пекло. Написане з метою зменшити провину Понтія Пілата за засудження Господа.
(το хατ Αιγυπτίους εύαγγέλιον). Написане близько 150 року. За свідченням Епіфанія Кіпрського, воно шанувалось і , оскільки містило у собі думки проти шлюбу, проти плоті взагалі, а також модалістичне розуміння Святої Трійці. Знайдене воно було у Єгипті Гренфеллом і Хунтом у 1897 році.
, доволі пізня пам'ятка, що збереглась у коптських, грецьких і латинських уривках. Свідчення про нього знаходиться у . Воно, імовірно, олександрійського походження. Містить оповідь про сходження Господа в пекло.
(Євангеліє Псевдо-Матвія, Апокрифічне євангеліє від Матвія; Книга про Різдво Блаженної Марії) написане не раніше IX століття під впливом Протоєвангелія Якова і .
зберігся у фрагментах. Містить питання до Ісуса Христа і Його відповіді. Написаний у II-V століттях у колах гностиків.
Існують також менш відомі євангелія , від Варнави, , , від Юди. Усе це переважно гностичні твори, що не становлять великої цінності, малоогінальні та відносно пізнього походження. Від них збереглися лише фрагменти.
Особливості гностичних євангелій
(Євангеліє Істини, Євангеліє від Фоми, , , Євангеліє від Юди тощо) відрізняються високою художністю, піднесеним стилем і за формою найчастіше є . Їх авторів цікавить не земне життя реальної Боголюдини, а лише повчання небесного еону, що відкриває таємниці спасительного життя і «знання». Так, усі вислови Євангелія від Фоми починаються словами «Ісус сказав», і лише зрідка вони включають діалог Ісуса зі слухачами та учнями. На перший погляд, це Євангеліє вельми нагадує канонічні. Але при уважному прочитанні стає очевидним, що воно далеко від щирої Доброї Звістки. Головне завдання — «пізнати себе» (Єв. від Фоми, 3), а через це свою причетність до Божества. Добрий пастир спасає не просто заблукалу вівцю, а найбільшу («духовну» людину), котру любить більше, ніж 99 інших (там же, 111). Царство Боже є «вихід з мук страждань тіла» (Кн. Фоми, 145). Христос представлений як еманація пантеїстічного Божества. «Ісус сказав: Я — світло, що на всіх, Я — все: все вийшло з Мене і все повернулося до Мене. Розрубав дерево: Я — там; підніми камінь, і ти знайдеш Мене там» (Єв. від Фоми, 81).
Старий Заповіт тут зазвичай визнається «мертвим» (Єв. від Фоми, 57). А вчення Христа перетлумачено у дусі спіритуалізму, з акцентом на самозаглиблення і медитації над образами гностичної міфології (історія Душі і еонів). Така установка більш властива Веданті або Платонівській школі, ніж біблійній традиції. Тим не менше, оскільки деякі гностичні секти і писання були ще генетично пов'язані з юдейської середовищем, не виключено, що в них є відгомони справжніх єврейських переказів. У Євангелії від Фоми високо ставиться (13), хоча і заперечується обрізання. Можливо, що це Євангеліє є не просто переробкою канонічних текстів. Мабуть, автор його мав у своєму розпорядженні деякі древні логії та аграфи, що не дійшли до нас. Однак визнати Євангеліє від Фоми й аналогічні йому твори джерелом новозавітної писемності не дозволяють ні хронологічні міркування, ні очевидна насиченість їх духом, чужим Христовим Євангеліям.
Гностицизм хотів підмінити Євангеліє греко-східним спіритуалізмом і відчуженістю, котрі дозволяли дивитися на створений світ як на результат помилки і падіння:
![]() | Не випадково жорстоко сперечалися між собою прихильники гностичного і християнського шляху. Замість фактичної неучасті в дійсності, замість переживання типу естетичного, що обіцяло відчуття гармонії в особистому екстатичної пориві, християнство закликало до нових стосунків між людьми, вимагало виконати новий моральний обов'язок. Це був шлях релігійної етики, і тому саме, що це був шлях етики, а отже, прямої участі у житті, він привертав до себе; догмати християнської релігії перемагали старіючі моральні норми античного суспільства | ![]() |
— М. К. Трофімова. |
Апокрифічні Діяння
. Згадуються Тертуліаном, котрий сумнівається у їхній справжності, оскільки вони містять доручення апостола Павла Феклі хрестити і вчити. Ця пам'ятка виникла у Малій Азії близько 180 року. Знайдений цей документ Шмідтом у коптських папірусах. Виданий у 1904 році. З цією пам'яткою має схожість і так звана , що згадується . Крім того, у спорідненості з нею знаходяться, як варіант, і так звані , романізована історія Павла і першомучениці. Збереглися лише фрагменти. Діяння містять і деяку історичну інформацію у легендарній формі.
До належать такі пам'ятки:
- (Κήρυγμα Πέτρου), пам'ятка, імовірно єгипетського походження, що відноситься до початку II століття. Її уривки знаходяться у Климента Олександрійського.
- (Πράξεις Πέτρου), згадувані Євсевієм як апокрифічна і єретична пам'ятка, збереглись у латинській редакції, відомій під назвою «Actus Petri cum Simone» або «Actus Vercellenses», за місцем її знаходження. У грецькому тексті збереглись лише уривки, початок і кінець. У цій пам'ятці говориться про мученицьку кончину Первоверховного Апостола, а також про . За думкою Шмідта Діяння ці укладені не в Римі, а, швидше, у Сирії або Палестині близько 180 року.
Від згаданих «Діянь Петра і Павла» слід відрізняти єретичну пам'ятку першої половини III століття, , що містить опис мандрівки апостола Павла у Рим та мученицьку кончину обох апостолів.
, що згадуються Євсевієм і св. Епіфанієм Кіпрським і укладені, імовірно, близько 180 року. Були у вжитку серед . Містять історію Максимілли, молитву св. Андрія перед хрестом, мученицьку кончину апостола, історію апостолів Петра і Андрія.
До відноситься ряд документів, автором яких вважається (а також вищезгаданих Актів Андрія і Петра) . Згадуються Євсевієм і св. Епифанієм. До цієї історії відносяться:
- Три уривки з актів 2-го Нікейського собору 787 року з гімном Господу. За думкою блаженного Августина (лист 237), вони були у вжитку серед присцилліан.
- Чудесна оповідь про справи, котрі євангеліст Йоан побачив і дізнався від Господа. Цей уривок докетичного походження. Знайдений у 1897 році Джемсом.
- Чудеса св. євангеліста Йоана, знайдені Цаном у 1880 році в одному Патмоському рукописі.
- Оповідь про смерть св. євангеліста Йоана.
в основному розповідають про його чудеса. Збереглися грецькі і латинські переклади (оригінал міг бути написаний коптською мовою близько V століття).
, що виникла близько 200 року у колах гностиків, послідовників з Едеси, але значно перероблена православною рукою. Крім грецької редакції збереглись сирійський, ефіопський, вірменський і латинський переклади. Містить оповідь про діяльність ап. Фоми, його місіонерську проповідь в Індії, навернення ним там місцевого царя , чудесах апостола, його ув'язнення і мученицьку кончину в Індії. Цікаво, що археологічні пошуки згодом підтвердили на монетах ім'я Гундафора. Діяльність ап. Фоми в Індії на Малаборському узбережжі підтверджується дослідженнями Мінгана і Фаркхара.
міститься у двох пам'ятках:
- Уривок мученицького акту з Едеси, що приводиться Євсевієм у грецькому перекладі з сирійської. Містить листування Господа з едеським царем .
- , знайдене у 1876 році у сирійському ізводі. Імовірно, це пізніша переробка (не раніше 400 року) «актів» Фаддея з вищезгаданого архіву з Едеси.
містить переказ діянь і легенд про апостолів. Приписувалася різним авторам, мала своїм джерелом різні оповіді, що виникли незалежно один від одного. Дата створення не встановлена, проте книга отримала остаточний вигляд, можливо, у Франції не раніше 6 або VII століття.
Апокрифічні Послання
Послання Павла
До апокрифічних послань ап. Павла відносяться:
- Послання до Лаодикійців. Маркіонітська підробка, складена з різних послань ап. Павла. Відоме було вже . Окрім того, збереглось у латинському тексті у багатьох кодексах Біблії з IV до XV століття.
- Послання до Олександрійців, що згадується в Мураторієвому фрагменті. Пам'ятка також маркіонітського походження, нині втрачена.
- Третє послання до Коринфіян, вже у III столітті перекладене на латинську мову, у IV столітті сирійською Церквою вважалось канонічним посланням. Містить звернення коринфських пресвітерів до ап. Павла і його відповідь на ряд питань: про творіння світу, про пророків, про творіння людини, про народження Христа від Діви Марії, про людську природу Господу і про воскресіння плоті.
- Листування Павла і Сенеки. Відома вже блаженному Єроніму пам'ятка, що містить оповідь про навернення ап. Павла у християнство, гоніння імператора Нерона, проповідь християнства Сенекою при дворі імператора тощо.
Послання апостолів
(Epistola Apostolorum) або «Бесіди Воскреслого Господа з учнями» — надзвичайно цікава у патристичному відношенні пам'ятка. Цей документ знайдений у трьох редакціях, що взаємно доповнюють один одного:
- Знайдений у 1919 році Шмідтом в Ахмімі коптський папірус 4-5 століть, що нині зберігається у Луврі. У рукописі мало бути 64 сторінки, з яких збереглось лише 32.
- Знайдений Бікком і Хаулером у одному Венському палімпсесті 4-5 століття латинський уривок послання, як виявилось, буквально збігається з коптським текстом.
- Ефіопська редакція, знайдена у 1913 році Герріе, «Заповіту Господа» з есхатологічним вступом.
У тексті цих документів знаходиться обіцянка Господа прийти знову на землю через 120 років (за коптським папірусом) або 150 років (за ефіопською редакцією). При співставленні цих даних з «Книгами Сивілл» вченими встановлюється час укладання «Послання апостолів» близько 150 року (точніше близько 148 року). Пам'ятка ця мала безперечний вплив на ранню християнську літературу. Періодично стиль послання переходить в Апокаліпсис.
Зміст пам'ятки: Дія відбувається в Єрусалимі. Одинадцять апостолів сповідують свою віру, після чого слідує оповідь про воскресіння Господа, складена за канонічними Євангеліями. Далі слідує одкровення воскреслого Господа учням про його друге пришестя, про воскресіння плоті, останній суд, про долю засуджених, про олюднення, спокуту, про сходження в пекло, про повеління апостолам проповідувати у всьому світі, про лжевчителів. Закінчується оповіддю про вознесіння, згідно з Апостольськими Діяннями.
Пам'ятка говорить про Бога як Творця світла і темряви, про несвободу людини у гріху, про необхідність хрещення для спасіння, про хрещення Спасителем своїх учнів, Євхаристія називається Пасхою. Для апостолів не може бути покаяння. Пам'ятка вільна від хіліастичних впливів, але в своїй коптській редакції носить сліди гностичних і монархіанських ідей.
Послання Варнави
Послання Варнави приписувалося сподвижникові ап. Павла. Текст пройнятий різким антюдейським духом. Написано, ймовірно, після руйнування Юдеї Адріаном (бл. 130). Згідно з іншою оцінкою — наприкінці I століття.
Клементини
, або Псевдо-Климентові писання у вузькому сенсі позначають два твори «Бесіди» і «Споглядання» (у широкому сенсі це взагалі вся література, що приписувалася Клименту Римському, окрім його єдиного автентичного ). Вони оповідають про боротьбу ап. Петра із Симоном Волхвом. Твір несе на собі печатку поглядів юдео-християн. Складається з «Бесід» і «розгляду». Джерелом служили древні легенди й апокрифи, а також тут знайшла віддзеркалення * керігма (проповідь) ап. Петра.
Інші
(Абгару), пам'ятка сирійського походження. Пов'язане з легендами про апостола Фаддея. Написане не пізніше IV століття, тому що його цитує вже Євсевій Кесарійський.
, зразок середньовічної євангельської белетристики (бл. —15 століть). Розповідь ведеться від імені вигаданого правителя Юдеї римлянина Лентула, котрий як очевидець євангельських подій описує зовнішність Ісуса Христа.
Апокрифічні Апокаліпсиси
. Пам'ятку, імовірно, слід віднести до першої половини II століття. Згадується вона вже у Мураторієвому фрагменті; відома також Клименту Олександрійському, Євсевію, . Ці два останніх автори не визнають її канонічності, тоді як у деяких церквах Палестини, згідно зі свідченням Созомена, це Одкровення читалось у церкві. Апокаліпсис оповідає про таємниці загробного світу, нібито відкритих Христом на прохання учнів. Повний текст знайдено лише у 1910 році С.Гребо в ефіопській переробці.
. Пам'ятка гностично-маніхейського походження була у вжитку серед присцилліан. Латинська переробка сходить до IV століття. Цей латинський текст було знайдено Вільхельмом у 1907 році, а грецький оригінал — Більмейером у 1911 році. Відомий від назвою «Послання Господа до Свого учня Фоми».
був відомий у давнину, але не зберігся до нашого часу.
До апокаліпсисів відноситься, за своїм змістом, і відомий твір «Пастир» Єрма Римського. Тут тлумачиться доля Церкви. Єрм (Герм) жив у середині II століття. Однак у патрології цей твір зазвичай розглядають за межами апокрифічної літератури, оскільки він посідає особливе місце у ранньохристиянській літературі.
(або Вознесіння апостола Павла) — це свого роду мідраш на 2 Кор 12:2-4. На думку блаженного Августина, він «наповнений байками».
Тексти, що нині не вважаються апокрифами
Чіткого розрізнення апокрифів і неапокрифів не було ніколи. Багато апокрифів є цілком «православними» текстами і єдиною підставою відносити їх до апокрифів є давні намагання приписати їх апостолам чи включити у текст Святого Письма. Наприклад, вже II століття визнавав канонічними: «Апокаліпсис апостола Петра», «Пастир» Герми, «Дідахе» й ряд інших. У сучасній патрології, як мінімум, два тексти не відносяться до апокрифів.
написане на грецькій мові у IV столітті. Належить до жанру заповітів. Раніше текст відносили до апокрифів, але на думку сучасних дослідників, він належить до писань церковних християн-євреїв (не сектантів, що представляють юдео-християнство, а тих, що не відділилися від Вселенської Церкви).
Дідахе, або Вчення дванадцяти апостолів, твір, що викладає основи церковного життя. Був написаний наприкінці першого століття і є найдавнішою церковною пам'яткою, після текстів Нового Заповіту. Створено, ймовірно, в Сирії. Грецький текст був відкритий у 1873 митрополитом Філофеєм (Врієнніосом) Нікомедійським (опублікований в 1883). Іноді його позначали як апокриф, але насправді це катехитичний текст однієї з ранньохристиянських общин, який не містить нічого, що би суперечило православному віровченню, тому у Православній церкві його не вважають апокрифом.
Пастир Герми, шанований твір та одна з найпопулярніших книг у ранній християнські церкві, який багато Отців Церкви, серед яких Іреней Ліонський, відносили до Біблійного канону Нового Заповіту. В книзі представлено ряд видінь щодо Церкви.
Новозавітні апокрифи з точки зору Православної церкви
З точки зору Православної церкви вивчення новозавітних апокрифів дозволяє зробити висновок про богонатхненну мудрість Церкви, що відокремила «кукіль» від «пшениці». Жоден апокриф не може зрівнятися з канонічними книгами ні в духовному відношенні, ні у плані літературному, ні за історичною достовірністю. Більшість з них — плід фантазії, погано зрозумілого благочестя, поглядів, що спотворюють саму суть Євангелія Христового. Не випадково вони були улюбленою літературою єретиків, гностиків і маніхеїв. Однак, хоч вартого уваги історичного матеріалу в апокрифічних Євангеліях майже немає, для історії культури первісного християнства, для історії єретичних учень, розвитку християнської догматики у них містяться багаті дані.
Див. також
Примітки
- Бл. Єронім. Тлумачення на Мт., ІІ, 12, 13.
- Блж. Єронім, Про знаменитих чоловіків, 2.
- PG 13, 1801—1805.
- Цит. за А.Мень. Апокрифы // Библиологический словарь.
- Про хрещення, 17.
- НЕ 3,3.
- Церк. історія, I, 13, 10.
- Тлумачення на Ін 38, 8.
- А. Мень. Апокрифы // Библиологический словарь.
Посилання
Сайти
- (рос.) Апокрифы / Библиологический словарь[недоступне посилання з червня 2019]
- (рос.) Русская Апокрифическая Студия [ 6 жовтня 2019 у Wayback Machine.]
- Чи Біблія розкриває всю правду про Ісуса? [ 7 січня 2019 у Wayback Machine.]
Література
- Апокріфи і лєґєнди з українських рукописів [ 24 січня 2019 у Wayback Machine.] / зібрав, упорядкував і пояснив др. Іван Франко. — У Львові: Накладом наук. т-ва ім. Шевченка, 1899. Т. 3: Апокрифи новозавітні; Б. Апокрифічні діяння апостолів. — 1902.
- (рос.) Апокалипсис Петра // Ранович А. Б. Первоисточники по истории раннего христианства, М., 1933.
- (рос.) Киприан (Керн). Апокрифическая литература // Патрология І—ІІІ веков, М., 1992.
- (рос.) Кн. Иосифа Плотника, СПб., 1914.
- (рос.) Кн. Марии Девы, СПб., 1912.
- (рос.) Кн. Никодима, СПб., 1912.
- (рос.) От берегов Босфора до берегов Евфрата (сб. сир. ветхозав. и новозав. апокрифов в пер. Аверинцева С. С.), М., 1987.
- (рос.) Писания мужей апостольских, СПб., 1895, репр., Рига, 1992.
- (рос.) Порфирьев И. Я., Апокрифич. сказания о новозав. лицах и событиях по рукописям Соловецкой б-ки, СПб., 1890.
- (рос.) Трофимова М. К., Из рукописей Наг-Хаммади // Античность и современность, М., 1972.
- (рос.) Учение двенадцати апостолов, Брюссель, 1978.
- (фр.) Amiot M. F. et Daniel-Rops, Evangiles apocryphes, P., 1952.
- (фр.) Dalmais I. H., Les apocryphes et l'imaginaire chrétien, BTS, 1973, № 154.
- (фр.) Evangiles apocryphes, éd. F. Quéré, Seuil, 1983.
- (англ.) The Apocryphal New Testament, Ed. by M. R. James, Oxf., 1924.
- (англ.) Torrey C., The Apocryphal literature, New Haven, 1945.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Novozavi tni apo krifi ce knigi sho pretenduvali na zvannya svyashennih odnak ne buli vklyucheni u kanon Svyatogo Pisma Voni stvoryuvalisya z kincya I stolittya i yihnya poyava ne pripinilasya navit pislya ostatochnogo formuvannya kanonu Za zhanrom novozavitni apokrifi vklyuchayut apokrifichni yevangeliya diyannya poslannya apokalipsisi zapoviti j nastanovi sho pripisuyutsya Isusu Hristu ta apostolam Peredumovi poyaviTermin apokrif u yazichnickomu sviti oznachav pisannya sho mistili tayemni doktrini abo vidomosti pro misteriyi U hristiyanskomu vzhitku cej termin z yavivsya tomu sho yeretiki chasto hovali svoyi tvori abo vidavali yih za tayemne Odkrovennya dane lishe posvyachenim Pershohristiyanska literatura za tipom svoyih pam yatok znachnoyu miroyu skladayetsya z apokrifichnih tvoriv Dlya neyi harakternoyu oznakoyu ye nasliduvalnij tip tvorchosti koli pam yatki apostolskogo periodu berutsya yak priklad i zrazok Apokrifichna literatura zajmala velike misce sered chitannya togochasnih hristiyan Cya literatura namagalasya nasliduvati knigi Svyatogo Pisma za jogo zmistom i spryamuvannyam Takim chinom sered apokrifiv isnuyut i yevangeliya i i poslannya i apokalipsisi Cya literatura zazvichaj vivchayetsya v ramkah patrologiyi hocha j ne ye chastinoyu Svyashennogo Peredannya Odnak yiyi neobhidno vrahovuvati pri analizi suto cerkovnoyi rannohristiyanskoyi literaturi Vona dopomagaye vidnoviti zv yazok sho isnuvav mizh apostolskimi pracyami ta diyalnistyu tak zvanih muzhiv apostolskih Apokrifichni YevangeliyaYevangeliya yudeo hristiyan to ka8 Edraioys eyaggelion Svidchennya pro nogo zalishilosya vid IV stolittya kotrij pereklav cej tvir z haldejsko sirijskoyi movi na grecku i latinsku Vono nachebto bulo u vzhitku sered i bagatma viznavalos za yevrejske tekstualne dzherelo yevangeliya vid Matviya U dijsnosti vono blizke za svoyim zmistom do deyakih urivkiv pershogo kanonichnogo Yevangeliya Zgidno z T Canom mozhna viznati sho vono ye podalshoyu pererobkoyu pershodzherela Matvijovogo Yevangeliya Zbereglosya lishe u viglyadi citat sv Origena V odnomu z urivkiv jdetsya pro yavlinnya voskreslogo Gospoda Yakovu Bulo u vzhitku sered hristiyan yevreyiv Skladeno vono imovirno blizko 150 roku K Kern abo na rubezhi I i II stolittya A Men to twn dwdeka eyaggelion Yevangeliye evionitiv Yevangeliye ebionitiv imovirno ukladene u II stolitti vvazhalos dovgij chas utrachenim Origen vvazhav ce yevangeliye yak i najdrevnishimi pam yatkami Ce yevangeliye chastkovo mozhe buti vidtvoreno v okremih svoyih urivkah pislya vikonanogo profesorom E Reviyu kritichnogo analizu deyakih rukopisiv Nacionalnoyi biblioteki Franciyi za koptskimi tekstami sho nadrukovane nim u 1905 roci u 2 tom Ce yevangeliye nazivayut inodi evionitskim oskilki vono imovirno bulo u vzhitku v Jmovirno totozhne Nazorejskomu yevangeliyu pro kotre govorit svt Epifanij Kiprskij Yevangeliye vid Fomi 8wma Israhlitoy filosofoy rhta eis ta paidika toy Kyrioy Yevangeliye Fomi Yevangeliye vid Tomi skladayetsya z logij sho pochinayutsya slovami Isus skazav Vislovi bagato v chomu zbigayutsya z kanonichnimi Yevangeliyami ale v nih virazno vidchuvayetsya vpliv gnostichnih pisan Yudeo hristiyanskij harakter tekstu vidno z osoblivogo vidnoshennya do pro kotrogo govoritsya sho zaradi nogo buli stvoreni nebo i zemlya 13 Yevangeliye mistit bagato legend pro Spasitelya ta Jogo dityachij vik Rukopis koptskogo perekladu viyavleno u 1945 roci v Nag Hammadi Yegipet Original imovirno buv napisanij na greckij movi na pochatku II stolittya Jogo znali Origen ta Ipolit Rimskij Vono takozh bulo poshirene sered hristiyan sho zasvidchuyetsya bagatma perekladami na latinu sirijsku ta staroslov yansku movi Protoyevangeliye Yakova h istoria Iakwdos peri ths gennhsews Marias Yevangeliye Yakova Yevangeliye vid Yakova Znajdene francuzkim vchenim Postelem i vpershe u 1552 roci vidano na latini u greckomu perekladi vidano u 1876 roci Tishendorfom Cya pam yatka bula duzhe poshirena u davnohristiyanskomu seredovishi a takozh suttyevo vplinula na bogosluzhinnya j literaturu serednovichchya Skladene ce yevangeliye u drugij polovini II stolittya u yegipetskomu yudeo hristiyanskomu seredovishi zberigsya rukopis cogo chasu Mozhlivo navit sho vono bulo vidome svyatomu Yustinu Filosofu U nomu bagato opoviduyetsya pro ditinstvo Bozhoyi Materi pro Yiyi batkiv kotri tut vpershe i nazvani Joakimom i Annoyu pro pobittya nemovlyat u Vifleyemi pro brativ Gospoda yak dityah Josipa vid pershogo shlyubu Jogo poshirenist u hristiyanskij spilnoti pidtverdzhuyetsya bilsh nizh 30 rukopisami sho jogo mistyat Yevangeliya perehodu vid yudeo hristiyanstva do yaziko hristiyanstva eyaggelion kata Petron gnostiko pererobka kanonichnih yevangelij II stolittya Jogo fragment znajdenij Burianom u 1886 roci v odnij hristiyanskij grobnici Verhnogo Yegiptu Opublikovano vono bulo nim u 1892 roci Opisuyetsya sud nad Spasitelem Jogo smert na hresti j ranok Voskresinnya Tekst poyednuye v sobi yudeo hristiyanski yaziko hristiyanski ta doketichni risi zgidno z doketichnim uchennyam poyednannya u Hristi Bozhestva i lyudini bulo lishe pozirnim Datuyetsya 120 150 rokami Kniga Josipa teslyara prisvyachena ditinstvu i yunosti Isusa Hrista Napisana blizko IV stolittya u Yegipti zbereglasya v arabskij i latinskij versiyah Vpershe vidana u 1722 roci Isusa sho blizke u deyakih svoyih redakciyah z Yevangeliyem Fomi i takozh pripisuyetsya apostolu Fomi Vpershe jogo arabskij tekst razom z latinskim perekladom buv nadrukovanij u 1697 roci Sike potim u 1832 i 1852 rokah Sirijskij tekst osoblivo blizkij do Yevangeliya Fomi Vid sirijskogo tekstu pohodit virmenskij desho zminenij Opovidaye pro chudesa kotri zdijsnyuvav Otrok Isus Za harakterom najbilsh daleke vid kanonichnih Yevangelij Data stvorennya ne vstanovlena Arabskij variant zazvichaj rozglyadayut okremo yak sho napisane blizko VI stolittya ale na osnovi bilsh rannih legend Primitno sho v comu pam yatniku volhvi nazvani persami Yevangeliye vid Nikodima Yevangeliye Nikodima Diyannya Pilata Ukladene pizno blizko VI stolittya Bulo poshirene u koptskomu seredovishi Zbereglos u koptskij greckij ta latinskij redakciyah Cikave vono tim sho mistit podrobici sudu rozp yattya ta pogrebinnya Gospoda govorit i pro Jogo shodzhennya v peklo Napisane z metoyu zmenshiti provinu Pontiya Pilata za zasudzhennya Gospoda to hat Aigyptioys eyaggelion Napisane blizko 150 roku Za svidchennyam Epifaniya Kiprskogo vono shanuvalos i oskilki mistilo u sobi dumki proti shlyubu proti ploti vzagali a takozh modalistichne rozuminnya Svyatoyi Trijci Znajdene vono bulo u Yegipti Grenfellom i Huntom u 1897 roci dovoli piznya pam yatka sho zbereglas u koptskih greckih i latinskih urivkah Svidchennya pro nogo znahoditsya u Vono imovirno oleksandrijskogo pohodzhennya Mistit opovid pro shodzhennya Gospoda v peklo Yevangeliye Psevdo Matviya Apokrifichne yevangeliye vid Matviya Kniga pro Rizdvo Blazhennoyi Mariyi napisane ne ranishe IX stolittya pid vplivom Protoyevangeliya Yakova i zberigsya u fragmentah Mistit pitannya do Isusa Hrista i Jogo vidpovidi Napisanij u II V stolittyah u kolah gnostikiv Isnuyut takozh mensh vidomi yevangeliya vid Varnavi vid Yudi Use ce perevazhno gnostichni tvori sho ne stanovlyat velikoyi cinnosti malooginalni ta vidnosno piznogo pohodzhennya Vid nih zbereglisya lishe fragmenti Osoblivosti gnostichnih yevangelij Yevangeliye Istini Yevangeliye vid Fomi Yevangeliye vid Yudi tosho vidriznyayutsya visokoyu hudozhnistyu pidnesenim stilem i za formoyu najchastishe ye Yih avtoriv cikavit ne zemne zhittya realnoyi Bogolyudini a lishe povchannya nebesnogo eonu sho vidkrivaye tayemnici spasitelnogo zhittya i znannya Tak usi vislovi Yevangeliya vid Fomi pochinayutsya slovami Isus skazav i lishe zridka voni vklyuchayut dialog Isusa zi sluhachami ta uchnyami Na pershij poglyad ce Yevangeliye velmi nagaduye kanonichni Ale pri uvazhnomu prochitanni staye ochevidnim sho vono daleko vid shiroyi Dobroyi Zvistki Golovne zavdannya piznati sebe Yev vid Fomi 3 a cherez ce svoyu prichetnist do Bozhestva Dobrij pastir spasaye ne prosto zablukalu vivcyu a najbilshu duhovnu lyudinu kotru lyubit bilshe nizh 99 inshih tam zhe 111 Carstvo Bozhe ye vihid z muk strazhdan tila Kn Fomi 145 Hristos predstavlenij yak emanaciya panteyistichnogo Bozhestva Isus skazav Ya svitlo sho na vsih Ya vse vse vijshlo z Mene i vse povernulosya do Mene Rozrubav derevo Ya tam pidnimi kamin i ti znajdesh Mene tam Yev vid Fomi 81 Starij Zapovit tut zazvichaj viznayetsya mertvim Yev vid Fomi 57 A vchennya Hrista peretlumacheno u dusi spiritualizmu z akcentom na samozagliblennya i meditaciyi nad obrazami gnostichnoyi mifologiyi istoriya Dushi i eoniv Taka ustanovka bilsh vlastiva Vedanti abo Platonivskij shkoli nizh biblijnij tradiciyi Tim ne menshe oskilki deyaki gnostichni sekti i pisannya buli she genetichno pov yazani z yudejskoyi seredovishem ne viklyucheno sho v nih ye vidgomoni spravzhnih yevrejskih perekaziv U Yevangeliyi vid Fomi visoko stavitsya 13 hocha i zaperechuyetsya obrizannya Mozhlivo sho ce Yevangeliye ye ne prosto pererobkoyu kanonichnih tekstiv Mabut avtor jogo mav u svoyemu rozporyadzhenni deyaki drevni logiyi ta agrafi sho ne dijshli do nas Odnak viznati Yevangeliye vid Fomi j analogichni jomu tvori dzherelom novozavitnoyi pisemnosti ne dozvolyayut ni hronologichni mirkuvannya ni ochevidna nasichenist yih duhom chuzhim Hristovim Yevangeliyam Gnosticizm hotiv pidminiti Yevangeliye greko shidnim spiritualizmom i vidchuzhenistyu kotri dozvolyali divitisya na stvorenij svit yak na rezultat pomilki i padinnya Ne vipadkovo zhorstoko sperechalisya mizh soboyu prihilniki gnostichnogo i hristiyanskogo shlyahu Zamist faktichnoyi neuchasti v dijsnosti zamist perezhivannya tipu estetichnogo sho obicyalo vidchuttya garmoniyi v osobistomu ekstatichnoyi porivi hristiyanstvo zaklikalo do novih stosunkiv mizh lyudmi vimagalo vikonati novij moralnij obov yazok Ce buv shlyah religijnoyi etiki i tomu same sho ce buv shlyah etiki a otzhe pryamoyi uchasti u zhitti vin privertav do sebe dogmati hristiyanskoyi religiyi peremagali stariyuchi moralni normi antichnogo suspilstva M K Trofimova Apokrifichni Diyannya Zgaduyutsya Tertulianom kotrij sumnivayetsya u yihnij spravzhnosti oskilki voni mistyat doruchennya apostola Pavla Fekli hrestiti i vchiti Cya pam yatka vinikla u Malij Aziyi blizko 180 roku Znajdenij cej dokument Shmidtom u koptskih papirusah Vidanij u 1904 roci Z ciyeyu pam yatkoyu maye shozhist i tak zvana sho zgaduyetsya Krim togo u sporidnenosti z neyu znahodyatsya yak variant i tak zvani romanizovana istoriya Pavla i pershomuchenici Zbereglisya lishe fragmenti Diyannya mistyat i deyaku istorichnu informaciyu u legendarnij formi Do nalezhat taki pam yatki Khrygma Petroy pam yatka imovirno yegipetskogo pohodzhennya sho vidnositsya do pochatku II stolittya Yiyi urivki znahodyatsya u Klimenta Oleksandrijskogo Pra3eis Petroy zgaduvani Yevseviyem yak apokrifichna i yeretichna pam yatka zbereglis u latinskij redakciyi vidomij pid nazvoyu Actus Petri cum Simone abo Actus Vercellenses za miscem yiyi znahodzhennya U greckomu teksti zbereglis lishe urivki pochatok i kinec U cij pam yatci govoritsya pro muchenicku konchinu Pervoverhovnogo Apostola a takozh pro Za dumkoyu Shmidta Diyannya ci ukladeni ne v Rimi a shvidshe u Siriyi abo Palestini blizko 180 roku Vid zgadanih Diyan Petra i Pavla slid vidriznyati yeretichnu pam yatku pershoyi polovini III stolittya sho mistit opis mandrivki apostola Pavla u Rim ta muchenicku konchinu oboh apostoliv sho zgaduyutsya Yevseviyem i sv Epifaniyem Kiprskim i ukladeni imovirno blizko 180 roku Buli u vzhitku sered Mistyat istoriyu Maksimilli molitvu sv Andriya pered hrestom muchenicku konchinu apostola istoriyu apostoliv Petra i Andriya Do vidnositsya ryad dokumentiv avtorom yakih vvazhayetsya a takozh vishezgadanih Aktiv Andriya i Petra Zgaduyutsya Yevseviyem i sv Epifaniyem Do ciyeyi istoriyi vidnosyatsya Tri urivki z aktiv 2 go Nikejskogo soboru 787 roku z gimnom Gospodu Za dumkoyu blazhennogo Avgustina list 237 voni buli u vzhitku sered priscillian Chudesna opovid pro spravi kotri yevangelist Joan pobachiv i diznavsya vid Gospoda Cej urivok doketichnogo pohodzhennya Znajdenij u 1897 roci Dzhemsom Chudesa sv yevangelista Joana znajdeni Canom u 1880 roci v odnomu Patmoskomu rukopisi Opovid pro smert sv yevangelista Joana v osnovnomu rozpovidayut pro jogo chudesa Zbereglisya grecki i latinski perekladi original mig buti napisanij koptskoyu movoyu blizko V stolittya sho vinikla blizko 200 roku u kolah gnostikiv poslidovnikiv z Edesi ale znachno pereroblena pravoslavnoyu rukoyu Krim greckoyi redakciyi zbereglis sirijskij efiopskij virmenskij i latinskij perekladi Mistit opovid pro diyalnist ap Fomi jogo misionersku propovid v Indiyi navernennya nim tam miscevogo carya chudesah apostola jogo uv yaznennya i muchenicku konchinu v Indiyi Cikavo sho arheologichni poshuki zgodom pidtverdili na monetah im ya Gundafora Diyalnist ap Fomi v Indiyi na Malaborskomu uzberezhzhi pidtverdzhuyetsya doslidzhennyami Mingana i Farkhara mistitsya u dvoh pam yatkah Urivok muchenickogo aktu z Edesi sho privoditsya Yevseviyem u greckomu perekladi z sirijskoyi Mistit listuvannya Gospoda z edeskim carem znajdene u 1876 roci u sirijskomu izvodi Imovirno ce piznisha pererobka ne ranishe 400 roku aktiv Faddeya z vishezgadanogo arhivu z Edesi mistit perekaz diyan i legend pro apostoliv Pripisuvalasya riznim avtoram mala svoyim dzherelom rizni opovidi sho vinikli nezalezhno odin vid odnogo Data stvorennya ne vstanovlena prote kniga otrimala ostatochnij viglyad mozhlivo u Franciyi ne ranishe 6 abo VII stolittya Apokrifichni PoslannyaPoslannya Pavla Do apokrifichnih poslan ap Pavla vidnosyatsya Poslannya do Laodikijciv Markionitska pidrobka skladena z riznih poslan ap Pavla Vidome bulo vzhe Okrim togo zbereglos u latinskomu teksti u bagatoh kodeksah Bibliyi z IV do XV stolittya Poslannya do Oleksandrijciv sho zgaduyetsya v Muratoriyevomu fragmenti Pam yatka takozh markionitskogo pohodzhennya nini vtrachena Tretye poslannya do Korinfiyan vzhe u III stolitti perekladene na latinsku movu u IV stolitti sirijskoyu Cerkvoyu vvazhalos kanonichnim poslannyam Mistit zvernennya korinfskih presviteriv do ap Pavla i jogo vidpovid na ryad pitan pro tvorinnya svitu pro prorokiv pro tvorinnya lyudini pro narodzhennya Hrista vid Divi Mariyi pro lyudsku prirodu Gospodu i pro voskresinnya ploti Listuvannya Pavla i Seneki Vidoma vzhe blazhennomu Yeronimu pam yatka sho mistit opovid pro navernennya ap Pavla u hristiyanstvo goninnya imperatora Nerona propovid hristiyanstva Senekoyu pri dvori imperatora tosho Poslannya apostoliv Epistola Apostolorum abo Besidi Voskreslogo Gospoda z uchnyami nadzvichajno cikava u patristichnomu vidnoshenni pam yatka Cej dokument znajdenij u troh redakciyah sho vzayemno dopovnyuyut odin odnogo Znajdenij u 1919 roci Shmidtom v Ahmimi koptskij papirus 4 5 stolit sho nini zberigayetsya u Luvri U rukopisi malo buti 64 storinki z yakih zbereglos lishe 32 Znajdenij Bikkom i Haulerom u odnomu Venskomu palimpsesti 4 5 stolittya latinskij urivok poslannya yak viyavilos bukvalno zbigayetsya z koptskim tekstom Efiopska redakciya znajdena u 1913 roci Gerrie Zapovitu Gospoda z eshatologichnim vstupom U teksti cih dokumentiv znahoditsya obicyanka Gospoda prijti znovu na zemlyu cherez 120 rokiv za koptskim papirusom abo 150 rokiv za efiopskoyu redakciyeyu Pri spivstavlenni cih danih z Knigami Sivill vchenimi vstanovlyuyetsya chas ukladannya Poslannya apostoliv blizko 150 roku tochnishe blizko 148 roku Pam yatka cya mala bezperechnij vpliv na rannyu hristiyansku literaturu Periodichno stil poslannya perehodit v Apokalipsis Zmist pam yatki Diya vidbuvayetsya v Yerusalimi Odinadcyat apostoliv spoviduyut svoyu viru pislya chogo sliduye opovid pro voskresinnya Gospoda skladena za kanonichnimi Yevangeliyami Dali sliduye odkrovennya voskreslogo Gospoda uchnyam pro jogo druge prishestya pro voskresinnya ploti ostannij sud pro dolyu zasudzhenih pro olyudnennya spokutu pro shodzhennya v peklo pro povelinnya apostolam propoviduvati u vsomu sviti pro lzhevchiteliv Zakinchuyetsya opoviddyu pro voznesinnya zgidno z Apostolskimi Diyannyami Pam yatka govorit pro Boga yak Tvorcya svitla i temryavi pro nesvobodu lyudini u grihu pro neobhidnist hreshennya dlya spasinnya pro hreshennya Spasitelem svoyih uchniv Yevharistiya nazivayetsya Pashoyu Dlya apostoliv ne mozhe buti pokayannya Pam yatka vilna vid hiliastichnih vpliviv ale v svoyij koptskij redakciyi nosit slidi gnostichnih i monarhianskih idej Poslannya Varnavi Dokladnishe Poslannya Varnavi Poslannya Varnavi pripisuvalosya spodvizhnikovi ap Pavla Tekst projnyatij rizkim antyudejskim duhom Napisano jmovirno pislya rujnuvannya Yudeyi Adrianom bl 130 Zgidno z inshoyu ocinkoyu naprikinci I stolittya Klementini Dokladnishe abo Psevdo Klimentovi pisannya u vuzkomu sensi poznachayut dva tvori Besidi i Spoglyadannya u shirokomu sensi ce vzagali vsya literatura sho pripisuvalasya Klimentu Rimskomu okrim jogo yedinogo avtentichnogo Voni opovidayut pro borotbu ap Petra iz Simonom Volhvom Tvir nese na sobi pechatku poglyadiv yudeo hristiyan Skladayetsya z Besid i rozglyadu Dzherelom sluzhili drevni legendi j apokrifi a takozh tut znajshla viddzerkalennya kerigma propovid ap Petra Inshi Abgaru pam yatka sirijskogo pohodzhennya Pov yazane z legendami pro apostola Faddeya Napisane ne piznishe IV stolittya tomu sho jogo cituye vzhe Yevsevij Kesarijskij zrazok serednovichnoyi yevangelskoyi beletristiki bl 15 stolit Rozpovid vedetsya vid imeni vigadanogo pravitelya Yudeyi rimlyanina Lentula kotrij yak ochevidec yevangelskih podij opisuye zovnishnist Isusa Hrista Apokrifichni Apokalipsisi Pam yatku imovirno slid vidnesti do pershoyi polovini II stolittya Zgaduyetsya vona vzhe u Muratoriyevomu fragmenti vidoma takozh Klimentu Oleksandrijskomu Yevseviyu Ci dva ostannih avtori ne viznayut yiyi kanonichnosti todi yak u deyakih cerkvah Palestini zgidno zi svidchennyam Sozomena ce Odkrovennya chitalos u cerkvi Apokalipsis opovidaye pro tayemnici zagrobnogo svitu nibito vidkritih Hristom na prohannya uchniv Povnij tekst znajdeno lishe u 1910 roci S Grebo v efiopskij pererobci Pam yatka gnostichno manihejskogo pohodzhennya bula u vzhitku sered priscillian Latinska pererobka shodit do IV stolittya Cej latinskij tekst bulo znajdeno Vilhelmom u 1907 roci a greckij original Bilmejerom u 1911 roci Vidomij vid nazvoyu Poslannya Gospoda do Svogo uchnya Fomi buv vidomij u davninu ale ne zberigsya do nashogo chasu Do apokalipsisiv vidnositsya za svoyim zmistom i vidomij tvir Pastir Yerma Rimskogo Tut tlumachitsya dolya Cerkvi Yerm Germ zhiv u seredini II stolittya Odnak u patrologiyi cej tvir zazvichaj rozglyadayut za mezhami apokrifichnoyi literaturi oskilki vin posidaye osoblive misce u rannohristiyanskij literaturi abo Voznesinnya apostola Pavla ce svogo rodu midrash na 2 Kor 12 2 4 Na dumku blazhennogo Avgustina vin napovnenij bajkami Teksti sho nini ne vvazhayutsya apokrifamiChitkogo rozriznennya apokrifiv i neapokrifiv ne bulo nikoli Bagato apokrifiv ye cilkom pravoslavnimi tekstami i yedinoyu pidstavoyu vidnositi yih do apokrifiv ye davni namagannya pripisati yih apostolam chi vklyuchiti u tekst Svyatogo Pisma Napriklad vzhe II stolittya viznavav kanonichnimi Apokalipsis apostola Petra Pastir Germi Didahe j ryad inshih U suchasnij patrologiyi yak minimum dva teksti ne vidnosyatsya do apokrifiv napisane na greckij movi u IV stolitti Nalezhit do zhanru zapovitiv Ranishe tekst vidnosili do apokrifiv ale na dumku suchasnih doslidnikiv vin nalezhit do pisan cerkovnih hristiyan yevreyiv ne sektantiv sho predstavlyayut yudeo hristiyanstvo a tih sho ne viddililisya vid Vselenskoyi Cerkvi Didahe abo Vchennya dvanadcyati apostoliv tvir sho vikladaye osnovi cerkovnogo zhittya Buv napisanij naprikinci pershogo stolittya i ye najdavnishoyu cerkovnoyu pam yatkoyu pislya tekstiv Novogo Zapovitu Stvoreno jmovirno v Siriyi Greckij tekst buv vidkritij u 1873 mitropolitom Filofeyem Vriyenniosom Nikomedijskim opublikovanij v 1883 Inodi jogo poznachali yak apokrif ale naspravdi ce katehitichnij tekst odniyeyi z rannohristiyanskih obshin yakij ne mistit nichogo sho bi superechilo pravoslavnomu virovchennyu tomu u Pravoslavnij cerkvi jogo ne vvazhayut apokrifom Pastir Germi shanovanij tvir ta odna z najpopulyarnishih knig u rannij hristiyanski cerkvi yakij bagato Otciv Cerkvi sered yakih Irenej Lionskij vidnosili do Biblijnogo kanonu Novogo Zapovitu V knizi predstavleno ryad vidin shodo Cerkvi Novozavitni apokrifi z tochki zoru Pravoslavnoyi cerkviZ tochki zoru Pravoslavnoyi cerkvi vivchennya novozavitnih apokrifiv dozvolyaye zrobiti visnovok pro bogonathnennu mudrist Cerkvi sho vidokremila kukil vid pshenici Zhoden apokrif ne mozhe zrivnyatisya z kanonichnimi knigami ni v duhovnomu vidnoshenni ni u plani literaturnomu ni za istorichnoyu dostovirnistyu Bilshist z nih plid fantaziyi pogano zrozumilogo blagochestya poglyadiv sho spotvoryuyut samu sut Yevangeliya Hristovogo Ne vipadkovo voni buli ulyublenoyu literaturoyu yeretikiv gnostikiv i maniheyiv Odnak hoch vartogo uvagi istorichnogo materialu v apokrifichnih Yevangeliyah majzhe nemaye dlya istoriyi kulturi pervisnogo hristiyanstva dlya istoriyi yeretichnih uchen rozvitku hristiyanskoyi dogmatiki u nih mistyatsya bagati dani Div takozhApokrifichna literatura Starozavitni apokrifi Svyate Pismo Novij Zapovit Apostoli Apokalipsis Yevangeliye Bibleyistika PatrologiyaPrimitkiBl Yeronim Tlumachennya na Mt II 12 13 Blzh Yeronim Pro znamenitih cholovikiv 2 PG 13 1801 1805 Cit za A Men Apokrify Bibliologicheskij slovar Pro hreshennya 17 NE 3 3 Cerk istoriya I 13 10 Tlumachennya na In 38 8 A Men Apokrify Bibliologicheskij slovar PosilannyaSajti ros Apokrify Bibliologicheskij slovar nedostupne posilannya z chervnya 2019 ros Russkaya Apokrificheskaya Studiya 6 zhovtnya 2019 u Wayback Machine Chi Bibliya rozkrivaye vsyu pravdu pro Isusa 7 sichnya 2019 u Wayback Machine Literatura Apokrifi i lyegyendi z ukrayinskih rukopisiv 24 sichnya 2019 u Wayback Machine zibrav uporyadkuvav i poyasniv dr Ivan Franko U Lvovi Nakladom nauk t va im Shevchenka 1899 T 3 Apokrifi novozavitni B Apokrifichni diyannya apostoliv 1902 ros Apokalipsis Petra Ranovich A B Pervoistochniki po istorii rannego hristianstva M 1933 ros Kiprian Kern Apokrificheskaya literatura Patrologiya I III vekov M 1992 ros Kn Iosifa Plotnika SPb 1914 ros Kn Marii Devy SPb 1912 ros Kn Nikodima SPb 1912 ros Ot beregov Bosfora do beregov Evfrata sb sir vethozav i novozav apokrifov v per Averinceva S S M 1987 ros Pisaniya muzhej apostolskih SPb 1895 repr Riga 1992 ros Porfirev I Ya Apokrifich skazaniya o novozav licah i sobytiyah po rukopisyam Soloveckoj b ki SPb 1890 ros Trofimova M K Iz rukopisej Nag Hammadi Antichnost i sovremennost M 1972 ros Uchenie dvenadcati apostolov Bryussel 1978 fr Amiot M F et Daniel Rops Evangiles apocryphes P 1952 fr Dalmais I H Les apocryphes et l imaginaire chretien BTS 1973 154 fr Evangiles apocryphes ed F Quere Seuil 1983 angl The Apocryphal New Testament Ed by M R James Oxf 1924 angl Torrey C The Apocryphal literature New Haven 1945