Місцевий відмінок або локати́в (лат. locativus, від locus — «місце») — непрямий відмінок, чиїм основним значенням є вираження місця дії. Відповідає на питання «на/у кому?», «на/у чому?».
Висловлює місце або час дії: сидить, як чорт у болоті; У хаті тепло й затишно.
Назва
У «Граматіці словенскій» Лаврентія Зизанія місцевий відмінок не виділявся, об'єднуючись із давальним (дателнымъ падежемъ).
У «Граматиці слов'янській» Мелетія Смотрицького місцевий відмінок відомий як сказателный падежь. Він був останнім у списку, йшовши після кличного (звателнаго) відмінка. Автор так пояснює його значення: сказателный єстъ/ имже сказȣємъ: якѡ ѡ человѣцѣ. Він використовувався у випадках, коли треба сказати про когось, «о кім», «о кому»: саме з цим відмінком вживався прийменник «о» у значенні «про».
У сучасній українській мові називається «місцевим»: бо основним значенням його є вираження обставини місця, цей термін може бути й калькою лат. locativus. В інших слов'янських мовах використовується або латинізм «локатив», «локал» (серб. локатив/lokativ, словац. lokál, чеськ. lokál) або аналогічні українському терміни (болг. местен падеж, пол. miejscownik, чеськ. místník). У російській мові відповідний відмінок відомий як предложный падеж («прийменниковий відмінок»), бо він може вживатися тільки з прийменниками. Щодо терміна местный падеж («місцевий відмінок»), то він використовується лише в описах граматик інших мов, у тому числі й давньоруської.
В українській мові
Історія
У праслов'янський і давньоруській мовах було до 9 типів відмінювання (проти 4-ох сучасних), які визначалися не родом і закінченнями, як у сучасній мові, а тематичними голосними ранньопраслов'янських основ — так званими детермінативами (до останніх також відносять приголосні звуки основ на приголосний). Наявність у сучасній українській двох різних закінчень місцевого відмінка іменників чоловічого роду -і та -у пояснюється змішанням парадигм двох різних типів відмінювання: з основою на *-ŏ і на *-ŭ. Праслов'янські і давньоруські іменники з основою на *-ŏ мали закінчення місцевого відмінка в твердому варіанті *-ě (дав.-рус. городѣ, ворозѣ, друзѣ, братѣ, пѣсъцѣ, мѣстѣ), а в м'якому закінчення *-i (дав.-рус. отьци, мѫжи, поли, мори), іменники з основою на *-ŭ — закінчення *u (дав.-рус. волу, дому, саду, сыну).
Окрім іменників з основами на *-ŏ і на *-ŭ, свої закінчення місцевого відмінка мали іменники інших типів відмінювання: на *-n і на *-ĭ. Іменники з основою на *-n мали закінчення *-e (дав.-рус. дьне, камене, степене), іменники з основою на *-ĭ — закінчення *-i (дав.-рус. гости, звѣри, боли, зѧти). Надалі ці закінчення місцевого відмінка зникли, і іменники з цими основами стали відмінюватися за зразком або іменників на *-ŏ (суч. укр. гості, звірі, зяті, камені), або за зразком іменників на *-ŭ (укр. болю, каменю).
Іменники м'якого варіанту типу на *-ŏ стали відмінюватися аналогічно твердому типу (на коні, на ножі), у північних і південно-західних діалектах присутнє архаїчне закінчення -и (на кони, на ножи).
Іменники чоловічого і жіночого роду з давньою основою на *-a у твердому варіанті мали в місцевому відмінку закінчення *-ě, «ять» (дав.-рус. рыбѣ, рѫцѣ), у м'якому — закінчення *-i (дав.-рус. земли, кънѧгыни). Надалі закінчення в обох варіантах стало закінчуватися на «ять», що потім перейшов у «і» (укр. рибі, руці, землі, княгині).
Нечисленні іменники з основою на *-ū (дав.-рус. букы, любы, цьркы, моркы, тыкы, хорѫгы) мали закінчення місцевого відмінка однини *-ъve (дав.-рус. букъве, любъве, цьркъве, моркъве, тыкъве, хорѫгъве), а місцевого множини — *-ъvaxъ (дав.-рус. букъвахъ, любъвахъ, цьркъвахъ, тыкъвахъ, хорѫгъвахъ). До цього типу відмінювання колись належали і слова кров і брова, чиї праслов'янські форми місцевого відмінка відновлюють як *krъve, *brъve, множина *krъvaxъ, *brъvaxъ. Потім цей тип відмінювання зник і зараз любов і кров відмінються за зразком іменників з основою на *-ĭ (любові, крові, множина любов'ях, кров'ях), а решта — як іменники з основою на *-a (брові, букві, церкві, моркві, тикві, хоругві, множина бровах, буквах, церквах, тиквах, хоругвах). Нарощення -ъv- стало частиною кореня.
Окрім однини і множини, у праслов'янській і давньоруській місцевий відмінок мали і форми двоїни. У цій граматичній категорії форми місцевого відмінка у всіх іменників збігалися з формами родового (дав.-рус. очию, ушию, руку, городу, брату, отьцю, мѫжю, сынову).
Тип на *-ā | Тип на *-ŏ | Тип на *-ŭ | Тип на *-ĭ | Тип на *-ū | Тип на приголосний | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Твердий варіант | М'який варіант | Твердий варіант | М'який варіант | Підтип на *-n | Підтип на *-r | Підтип на *-s | Підтип на *-nt | ||||
Однина | рыбѣ, руцѣ | земли, кънѧгыни | городѣ, селѣ | отьци, кони, поли | сыну, меду | гости, пути | букъве, цьркъве | камене, дьне | матере (матери) | словесе | ягнѧте |
Двоїна | рыбу, руку | землю, кънѧгыню | городу, селу | отьцю, коню, полю | сынову, медову | гостью, путью | букъву, цьркъву | камену, дьну | матеру (материю) | словесу | ягнѧту |
Множина | рыбахъ, рукахъ | земляхъ, кънѧгыняхъ | городѣхъ, селѣхъ | отьцихъ, конихъ, полихъ | сынъхъ, медъхъ | гостьхъ, путьхъ | букъвахъ, цьркъвахъ | каменьхъ, дьньхъ | матерьхъ | словесьхъ | ягнѧтьхъ |
Особливістю давньоруського місцевого відмінка, що відрізняла його від сучасного, було те, що він міг вживатися і без прийменника: родисѧ Новѣгородѣ у ІѦрослава сынъ.
У давньоруській мові місцевий відмінок вживався з прийменником по тільки в конструкціях, що позначали слідування у часі або просторі (дав.-рус. по слѣдахъ, по ихъ). Для вираження місця пересування у просторі використовували тільки форми давального (дав.-рус. по морямъ, по полямъ — замість сучасних по морях, по полях). В українській мові за аналогією ця конструкція з місцевим поширилася на позначення пересування, витіснивши звідти форми давального відмінка (по морях, по полях, по слідах). У російській мові, навпаки, сполучення прийменника по з давальним відмінком стали вживатися і для позначення слідування у часі або просторі, витіснивши форми місцевого (идти по следам, скучать по ним).
Сучасність
Іменники
У сучасній українській мові форми місцевого відмінка іменників чоловічого роду ІІ відміни можуть мати два варіанти закінчення — -у і -і, іноді й три — -у, -і і -ові (на сині, на синові, на сину, на кораблі, на кораблю, на кораблеві). Закінчення -і (від ранішого ѣ) походить від іменників з давньою основою на *-o (дав.-рус. городѣ, ворозѣ, друзѣ, братѣ), закінчення -у — від іменників з давньою основою на *-ŭ (дав.-рус. дому, сыну). Що стосується закінчення -ові, то воно з'явилося виключно за аналогією з варіативністю форм давального відмінка (-у/-ю і -ові/-еві): у давньоруській мові в місцевого відмінку чоловічого роду були тільки закінчення -ѣ (твердий варіант типу на *-ŏ), -у (тип на *-ŭ), -и (тип на *-ĭ, м'який варіант типу на *-ŏ) або -е (тип на приголосний).
У середньому роді теж можуть бути закінчення -і і -у. Перше походить від праслов'янського закінчення *ě (дав.-рус. мѣстѣ, озерѣ, ложѣ, його набули і слова типу поли, мори — замість *i), друге утворилося за аналогією з закінченнями іменників чоловічого роду (укр. ліжку, містечку, Берестю).
В іменників І і ІІ відмін з прикінцевими приголосними основи -г, -к, -х у місцевому відмінку (із закінченням -і) спостерігають чергування -г/з, -к/ц, -х/с (нога — на нозі, рука — на руці, пряха — на прясі, рік — у році). Це явище пов'язане з рефлексами другої палаталізації і має місце також у давальному відмінку.
Займенники
У сучасній мові можливі паралельні закінчення присвійних займенників -єму/-їм (моєму/моїм, твоєму/твоїм, своєму/своїм). У просторіччі також вживаються ненормативні форми мойому, твойому, свойому. Питальний займенник чий має в місцевому однини три паралельні форми — чийому, чиєму, чиїм. Походження цих форм різне: закінчення -їм є граматично закономірним і походить від дав.-рус. -ѥмь (моѥмь, твоѥмь, своѥмь) де [je] перейшов у [i] через «новий ять» у процесі ікавізму; варіант з -єму є наслідком дії граматичної аналогії до форм давального відмінка; варіант з -ому, окрім аналогії до форм давального, показує також вплив відмінювання твердого типу.
Прикметники
Оскільки більшість сучасних форм прикметників походить від давньоруських повних (займенникових) форм прикметників, їхнє відмінювання у місцевому відмінку аналогічне відмінюванню займенників. У формах чоловічого і середнього роду паралельно вживаються закінчення -ому/-ему та -ім: перший варіант пояснюється аналогією до форм давального відмінка, а другий походить від дав.-рус. -омь, -ѥмь, де [o] та [je] перейшли в [i] в процесі ікавізму.
В інших мовах
Слов'янські
Місцевий відмінок зберігся у більшості слов'янських мов (за винятком болгарської і македонської, що втратили відмінювання імен).
Польська мова
У більшості слів чоловічого роду форма місцевого відмінка збігається з формою кличного (bracie, synu, człowieku). Як у російській, широко вживаються форми місцевого з прийменником «o» у значенні «про» (o bracie, o synu, o was).
Російська мова
У російській мові місцевий відмінок відомий як «прийменниковий». Утворення його форм аналогічно українському, тільки на місці «ятя» стоїть -е (на озере, о лете, в мире), відсутні рефлекси другої палаталізації (в руке, на речке, на дороге), широко вживаються форми місцевого з прийменником «о», яким відповідають українські форми знахідного з «про» (о вас, о мире).
Латинська
У класичній латині окремого місцевого відмінка не засвідчено. Ще на ранньому етапі розвитку латинської мови місцевий відмінок (що мав праіндоєвропейське походження), злився з відкладним, форми останнього стали вживатися замість форм місцевого (in Romā — «у Римі», in horto — «у саду», in domu — «у домі», in mari — «у морі/на морі»). Від старого локатива у латині збереглися деякі релікти, наприклад, прислівник domi («вдома») є за походженням формою ранньолатинського місцевого відмінка слова domus («дім»).
Інше
- Українські прийменники «крім» (дав.-рус. кромѣ), «між» (дав.-рус. межи, межу), «серед» (дав.-рус. середѣ, середи) за походженням являють собою застиглі форми місцевого відмінка прасл. *kroma («крайка», «кромка»), *medja («межа») і *serda («середина»).
Див. також
Примітки
- Підручник з СУМ. www.linguist.univ.kiev.ua. Процитовано 10 грудня 2023.
- . Архів оригіналу за 22 березня 2017. Процитовано 25 червня 2017.
- . Архів оригіналу за 2 лютого 2017. Процитовано 25 червня 2017.
- . Архів оригіналу за 2 серпня 2020. Процитовано 25 червня 2017.
- Л. П. Павленко. Історична граматика української мови: навч. посіб. для студ. вищ. навч. закл / Лариса Петрівна Павленко. — Луцьк : Волин. нац. ун-т ім. Лесі Українки, 2010. — С. 68. з джерела 14 серпня 2017
- Латинский язык. Учебник для факультетов иностанных языков педагогических институтов. / Под общ. редакцией В. Н. Ярхо и В. И. Лободы. — М. : Просвещение, 1969. (рос.)
- Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 1989. — Т. 3 : Кора — М / Ін-т мовознавства ім. О. О. Потебні АН УРСР ; укл.: Р. В. Болдирєв та ін. — 552 с. — .
- Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 2006. — Т. 5 : Р — Т / укл.: Р. В. Болдирєв та ін. — 704 с. — .
Література
- Вихованець І. Р. Місцевий відмінок // Українська мова : енциклопедія / НАН України, Інститут мовознавства ім. О. О. Потебні, Інститут української мови ; ред. В. М. Русанівський [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія, 2000. — . — С. 318.
- Л. П. Павленко. Історична граматика української мови: навч. посіб. для студ. вищ. навч. закл / Лариса Петрівна Павленко. — Луцьк : Волин. нац. ун-т ім. Лесі Українки, 2010. — 208 с.
Посилання
- Локатив / Місцевий відмінок // Енциклопедичний словник класичних мов / Л. Л. Звонська, Н. В. Корольова, О. В. Лазер-Паньків та ін. ; за ред. Л. Л. Звонської. — 2-ге вид. випр. і допов. — К. : ВПЦ «Київський університет», 2017. — С. 306. — .
![]() | Це незавершена стаття з мовознавства. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Miscevij vidminok abo lokati v lat locativus vid locus misce nepryamij vidminok chiyim osnovnim znachennyam ye virazhennya miscya diyi Vidpovidaye na pitannya na u komu na u chomu Vislovlyuye misce abo chas diyi sidit yak chort u boloti U hati teplo j zatishno NazvaU Gramatici slovenskij Lavrentiya Zizaniya miscevij vidminok ne vidilyavsya ob yednuyuchis iz davalnim datelnym padezhem U Gramatici slov yanskij Meletiya Smotrickogo miscevij vidminok vidomij yak skazatelnyj padezh Vin buv ostannim u spisku jshovshi pislya klichnogo zvatelnago vidminka Avtor tak poyasnyuye jogo znachennya skazatelnyj yest imzhe skazȣyem yakѡ ѡ chelovѣcѣ Vin vikoristovuvavsya u vipadkah koli treba skazati pro kogos o kim o komu same z cim vidminkom vzhivavsya prijmennik o u znachenni pro U suchasnij ukrayinskij movi nazivayetsya miscevim bo osnovnim znachennyam jogo ye virazhennya obstavini miscya cej termin mozhe buti j kalkoyu lat locativus V inshih slov yanskih movah vikoristovuyetsya abo latinizm lokativ lokal serb lokativ lokativ slovac lokal chesk lokal abo analogichni ukrayinskomu termini bolg mesten padezh pol miejscownik chesk mistnik U rosijskij movi vidpovidnij vidminok vidomij yak predlozhnyj padezh prijmennikovij vidminok bo vin mozhe vzhivatisya tilki z prijmennikami Shodo termina mestnyj padezh miscevij vidminok to vin vikoristovuyetsya lishe v opisah gramatik inshih mov u tomu chisli j davnoruskoyi V ukrayinskij moviIstoriya U praslov yanskij i davnoruskij movah bulo do 9 tipiv vidminyuvannya proti 4 oh suchasnih yaki viznachalisya ne rodom i zakinchennyami yak u suchasnij movi a tematichnimi golosnimi rannopraslov yanskih osnov tak zvanimi determinativami do ostannih takozh vidnosyat prigolosni zvuki osnov na prigolosnij Nayavnist u suchasnij ukrayinskij dvoh riznih zakinchen miscevogo vidminka imennikiv cholovichogo rodu i ta u poyasnyuyetsya zmishannyam paradigm dvoh riznih tipiv vidminyuvannya z osnovoyu na ŏ i na ŭ Praslov yanski i davnoruski imenniki z osnovoyu na ŏ mali zakinchennya miscevogo vidminka v tverdomu varianti e dav rus gorodѣ vorozѣ druzѣ bratѣ pѣscѣ mѣstѣ a v m yakomu zakinchennya i dav rus otci mѫzhi poli mori imenniki z osnovoyu na ŭ zakinchennya u dav rus volu domu sadu synu Okrim imennikiv z osnovami na ŏ i na ŭ svoyi zakinchennya miscevogo vidminka mali imenniki inshih tipiv vidminyuvannya na n i na ĭ Imenniki z osnovoyu na n mali zakinchennya e dav rus dne kamene stepene imenniki z osnovoyu na ĭ zakinchennya i dav rus gosti zvѣri boli zѧti Nadali ci zakinchennya miscevogo vidminka znikli i imenniki z cimi osnovami stali vidminyuvatisya za zrazkom abo imennikiv na ŏ such ukr gosti zviri zyati kameni abo za zrazkom imennikiv na ŭ ukr bolyu kamenyu Imenniki m yakogo variantu tipu na ŏ stali vidminyuvatisya analogichno tverdomu tipu na koni na nozhi u pivnichnih i pivdenno zahidnih dialektah prisutnye arhayichne zakinchennya i na koni na nozhi Imenniki cholovichogo i zhinochogo rodu z davnoyu osnovoyu na a u tverdomu varianti mali v miscevomu vidminku zakinchennya e yat dav rus rybѣ rѫcѣ u m yakomu zakinchennya i dav rus zemli knѧgyni Nadali zakinchennya v oboh variantah stalo zakinchuvatisya na yat sho potim perejshov u i ukr ribi ruci zemli knyagini Nechislenni imenniki z osnovoyu na u dav rus buky lyuby crky morky tyky horѫgy mali zakinchennya miscevogo vidminka odnini ve dav rus bukve lyubve crkve morkve tykve horѫgve a miscevogo mnozhini vax dav rus bukvah lyubvah crkvah tykvah horѫgvah Do cogo tipu vidminyuvannya kolis nalezhali i slova krov i brova chiyi praslov yanski formi miscevogo vidminka vidnovlyuyut yak krve brve mnozhina krvax brvax Potim cej tip vidminyuvannya znik i zaraz lyubov i krov vidminyutsya za zrazkom imennikiv z osnovoyu na ĭ lyubovi krovi mnozhina lyubov yah krov yah a reshta yak imenniki z osnovoyu na a brovi bukvi cerkvi morkvi tikvi horugvi mnozhina brovah bukvah cerkvah tikvah horugvah Naroshennya v stalo chastinoyu korenya Okrim odnini i mnozhini u praslov yanskij i davnoruskij miscevij vidminok mali i formi dvoyini U cij gramatichnij kategoriyi formi miscevogo vidminka u vsih imennikiv zbigalisya z formami rodovogo dav rus ochiyu ushiyu ruku gorodu bratu otcyu mѫzhyu synovu Tip na a Tip na ŏ Tip na ŭ Tip na ĭ Tip na u Tip na prigolosnij Tverdij variant M yakij variant Tverdij variant M yakij variant Pidtip na n Pidtip na r Pidtip na s Pidtip na nt Odnina rybѣ rucѣ zemli knѧgyni gorodѣ selѣ otci koni poli synu medu gosti puti bukve crkve kamene dne matere materi slovese yagnѧte Dvoyina rybu ruku zemlyu knѧgynyu gorodu selu otcyu konyu polyu synovu medovu gostyu putyu bukvu crkvu kamenu dnu materu materiyu slovesu yagnѧtu Mnozhina rybah rukah zemlyah knѧgynyah gorodѣh selѣh otcih konih polih synh medh gosth puth bukvah crkvah kamenh dnh materh slovesh yagnѧth Osoblivistyu davnoruskogo miscevogo vidminka sho vidriznyala jogo vid suchasnogo bulo te sho vin mig vzhivatisya i bez prijmennika rodisѧ Novѣgorodѣ u IѦroslava syn U davnoruskij movi miscevij vidminok vzhivavsya z prijmennikom po tilki v konstrukciyah sho poznachali sliduvannya u chasi abo prostori dav rus po slѣdah po ih Dlya virazhennya miscya peresuvannya u prostori vikoristovuvali tilki formi davalnogo dav rus po moryam po polyam zamist suchasnih po moryah po polyah V ukrayinskij movi za analogiyeyu cya konstrukciya z miscevim poshirilasya na poznachennya peresuvannya vitisnivshi zvidti formi davalnogo vidminka po moryah po polyah po slidah U rosijskij movi navpaki spoluchennya prijmennika po z davalnim vidminkom stali vzhivatisya i dlya poznachennya sliduvannya u chasi abo prostori vitisnivshi formi miscevogo idti po sledam skuchat po nim Div takozh Istoriya ukrayinskogo vidminka Suchasnist Imenniki U suchasnij ukrayinskij movi formi miscevogo vidminka imennikiv cholovichogo rodu II vidmini mozhut mati dva varianti zakinchennya u i i inodi j tri u i i ovi na sini na sinovi na sinu na korabli na korablyu na korablevi Zakinchennya i vid ranishogo ѣ pohodit vid imennikiv z davnoyu osnovoyu na o dav rus gorodѣ vorozѣ druzѣ bratѣ zakinchennya u vid imennikiv z davnoyu osnovoyu na ŭ dav rus domu synu Sho stosuyetsya zakinchennya ovi to vono z yavilosya viklyuchno za analogiyeyu z variativnistyu form davalnogo vidminka u yu i ovi evi u davnoruskij movi v miscevogo vidminku cholovichogo rodu buli tilki zakinchennya ѣ tverdij variant tipu na ŏ u tip na ŭ i tip na ĭ m yakij variant tipu na ŏ abo e tip na prigolosnij U serednomu rodi tezh mozhut buti zakinchennya i i u Pershe pohodit vid praslov yanskogo zakinchennya e dav rus mѣstѣ ozerѣ lozhѣ jogo nabuli i slova tipu poli mori zamist i druge utvorilosya za analogiyeyu z zakinchennyami imennikiv cholovichogo rodu ukr lizhku mistechku Berestyu V imennikiv I i II vidmin z prikincevimi prigolosnimi osnovi g k h u miscevomu vidminku iz zakinchennyam i sposterigayut cherguvannya g z k c h s noga na nozi ruka na ruci pryaha na pryasi rik u roci Ce yavishe pov yazane z refleksami drugoyi palatalizaciyi i maye misce takozh u davalnomu vidminku Zajmenniki U suchasnij movi mozhlivi paralelni zakinchennya prisvijnih zajmennikiv yemu yim moyemu moyim tvoyemu tvoyim svoyemu svoyim U prostorichchi takozh vzhivayutsya nenormativni formi mojomu tvojomu svojomu Pitalnij zajmennik chij maye v miscevomu odnini tri paralelni formi chijomu chiyemu chiyim Pohodzhennya cih form rizne zakinchennya yim ye gramatichno zakonomirnim i pohodit vid dav rus ѥm moѥm tvoѥm svoѥm de je perejshov u i cherez novij yat u procesi ikavizmu variant z yemu ye naslidkom diyi gramatichnoyi analogiyi do form davalnogo vidminka variant z omu okrim analogiyi do form davalnogo pokazuye takozh vpliv vidminyuvannya tverdogo tipu Prikmetniki Oskilki bilshist suchasnih form prikmetnikiv pohodit vid davnoruskih povnih zajmennikovih form prikmetnikiv yihnye vidminyuvannya u miscevomu vidminku analogichne vidminyuvannyu zajmennikiv U formah cholovichogo i serednogo rodu paralelno vzhivayutsya zakinchennya omu emu ta im pershij variant poyasnyuyetsya analogiyeyu do form davalnogo vidminka a drugij pohodit vid dav rus om ѥm de o ta je perejshli v i v procesi ikavizmu V inshih movahSlov yanski Miscevij vidminok zberigsya u bilshosti slov yanskih mov za vinyatkom bolgarskoyi i makedonskoyi sho vtratili vidminyuvannya imen Polska mova U bilshosti sliv cholovichogo rodu forma miscevogo vidminka zbigayetsya z formoyu klichnogo bracie synu czlowieku Yak u rosijskij shiroko vzhivayutsya formi miscevogo z prijmennikom o u znachenni pro o bracie o synu o was Rosijska mova U rosijskij movi miscevij vidminok vidomij yak prijmennikovij Utvorennya jogo form analogichno ukrayinskomu tilki na misci yatya stoyit e na ozere o lete v mire vidsutni refleksi drugoyi palatalizaciyi v ruke na rechke na doroge shiroko vzhivayutsya formi miscevogo z prijmennikom o yakim vidpovidayut ukrayinski formi znahidnogo z pro o vas o mire Latinska U klasichnij latini okremogo miscevogo vidminka ne zasvidcheno She na rannomu etapi rozvitku latinskoyi movi miscevij vidminok sho mav praindoyevropejske pohodzhennya zlivsya z vidkladnim formi ostannogo stali vzhivatisya zamist form miscevogo in Roma u Rimi in horto u sadu in domu u domi in mari u mori na mori Vid starogo lokativa u latini zbereglisya deyaki relikti napriklad prislivnik domi vdoma ye za pohodzhennyam formoyu rannolatinskogo miscevogo vidminka slova domus dim InsheUkrayinski prijmenniki krim dav rus kromѣ mizh dav rus mezhi mezhu sered dav rus seredѣ seredi za pohodzhennyam yavlyayut soboyu zastigli formi miscevogo vidminka prasl kroma krajka kromka medja mezha i serda seredina Div takozhVidminok v ukrayinskij movi Prijmennikovij vidminokPrimitkiPidruchnik z SUM www linguist univ kiev ua Procitovano 10 grudnya 2023 Arhiv originalu za 22 bereznya 2017 Procitovano 25 chervnya 2017 Arhiv originalu za 2 lyutogo 2017 Procitovano 25 chervnya 2017 Arhiv originalu za 2 serpnya 2020 Procitovano 25 chervnya 2017 L P Pavlenko Istorichna gramatika ukrayinskoyi movi navch posib dlya stud vish navch zakl Larisa Petrivna Pavlenko Luck Volin nac un t im Lesi Ukrayinki 2010 S 68 z dzherela 14 serpnya 2017 Latinskij yazyk Uchebnik dlya fakultetov inostannyh yazykov pedagogicheskih institutov Pod obsh redakciej V N Yarho i V I Lobody M Prosveshenie 1969 ros Etimologichnij slovnik ukrayinskoyi movi v 7 t redkol O S Melnichuk gol red ta in K Naukova dumka 1989 T 3 Kora M In t movoznavstva im O O Potebni AN URSR ukl R V Boldiryev ta in 552 s ISBN 5 12 001263 9 Etimologichnij slovnik ukrayinskoyi movi v 7 t redkol O S Melnichuk gol red ta in K Naukova dumka 2006 T 5 R T ukl R V Boldiryev ta in 704 s ISBN 966 00 0785 X LiteraturaVihovanec I R Miscevij vidminok Ukrayinska mova enciklopediya NAN Ukrayini Institut movoznavstva im O O Potebni Institut ukrayinskoyi movi red V M Rusanivskij ta in K Ukrayinska enciklopediya 2000 ISBN 966 7492 07 9 S 318 L P Pavlenko Istorichna gramatika ukrayinskoyi movi navch posib dlya stud vish navch zakl Larisa Petrivna Pavlenko Luck Volin nac un t im Lesi Ukrayinki 2010 208 s PosilannyaLokativ Miscevij vidminok Enciklopedichnij slovnik klasichnih mov L L Zvonska N V Korolova O V Lazer Pankiv ta in za red L L Zvonskoyi 2 ge vid vipr i dopov K VPC Kiyivskij universitet 2017 S 306 ISBN 978 966 439 921 7 Ce nezavershena stattya z movoznavstva Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi