Координати: 37°31′ пн. ш. 27°17′ сх. д. / 37.517° пн. ш. 27.283° сх. д.
Мілет (грец. Μίλητος, хетт. Millawanda) — давньогрецьке місто-держава на заході Анатолії.
Координати 37°31′51″ пн. ш. 27°16′32″ сх. д. / 37.5311110000277779° пн. ш. 27.27555600002778036° сх. д.
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelkwTDBsdmJtbGhKVEpEWDBGemFXRmZUV2x1YjNKZlRXRndKVEpEWDBOc1lYTnphV05oYkY5QmRHeGhjeVV5UTE4eE9EZzJKVEpEWDB0bGFYUm9YMHB2YUc1emRHOXVMbXB3Wnk4eU5qQndlQzFKYjI1cFlTVXlRMTlCYzJsaFgwMXBibTl5WDAxaGNDVXlRMTlEYkdGemMybGpZV3hmUVhSc1lYTWxNa05mTVRnNE5pVXlRMTlMWldsMGFGOUtiMmh1YzNSdmJpNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Історія
На перехресті міграцій
Перші поселення на південному краю Латмійської затоки, на південь від гирла річки Меандр з'явилися ще за неолітичної доби. З другої половини IV тисячоліття до н.е. можна говорити про виникнення міського центру, першим населенням якого, за міфологічними даними, були лелеги. У джерелах зустрічаються імена двох мілетських «царів» — Анакта і його сина Астерія. Щоправда перше ім'я означає просто «володар», а Астерієм звали також батька Міноса Старого, так що може йтися про пізнішу інтерполяцію. Легендарною видається і перша назва поселення на місці Мілета — Анактерія (начебто на честь Анакта).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekk1TDAxcGJtOWhibDloYlhCb2IzSmhMbXB3Wnk4eE5qQndlQzFOYVc1dllXNWZZVzF3YUc5eVlTNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelExTDAxcGJtOWhibDlyYVhSamFHVnVMbXB3Wnk4eU5qQndlQzFOYVc1dllXNWZhMmwwWTJobGJpNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
У XVI—XV сторіччі до н. е. у Латмійській затоці з'явилися мінойці. Згідно з переказами переселенців очолював Мілет — онук Міноса Великого або ж спільник Сарпедона (критське селище Мілатос розташоване поруч із Маллією, яку деякі дослідники вважають резиденцією Сарпедона). До цієї доби відносяться знайдені у місті залишки фресок і зразки лінійного письма А.
Після загибелі мінойської цивілізації, Мілет заселили греки. Місто перетворилося на самостійну державу, що підтримувало зв'язки як зі східними сусідами, так і з материковою Грецією. В пілоських текстах, зокрема, збереглася згадка про якихось «мілетянок» (mi-ra-ti-ja). Згадувалося місто і в хеттських документи — під назвою «Мілаванда» або ж «Мілаватта» (щоправда, частина дослідників вважають хеттську Мілаванду — Міліадою) — відомо щонайменше півсотні таких згадок. Поступово греки змішалися з місцевим населенням і за доби Троянської війни Мілет вважали вже карійськім містом.
Близько 1000 до н. е. до Карії прибула нова хвиля переселенців з Європи — греки-іонійці. Міграція була такою масовою, що згодом усе узбережжя отримало назву Іонії. Мілет захопили вихідці з Аттики на чолі з Нелеєм, сином останнього афінського царя Кодра. За переказами вони знищили усіх місцевих чоловіків, взявши жінок собі за дружин. Царем Мілета став Нелей, легенди зберегли імена й кількох його ближчих наступників, зокрема , Фобія і Фрігія. Останній був відомий війнами з сусіднім .
«Перше місто Іонії»
Вдале розташування перетворило Мілет на найбільше і найбагатше місто Іонії. Водночас, зростання населення і соціальна напруга у місті змусила місцевих володарів одними з перших вдатися до виведення колоній — першими з яких стали Кізік (756 до н. е.) і Синоп (751 до н. е.).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJpTDFCaGJtbHZibWx2Ymw4ekxtcHdaeTh5TURCd2VDMVFZVzVwYjI1cGIyNWZNeTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Мілетяни були одними з ініціаторів утворення Іонійського союзу, до якого спочатку увійшло сім міст-держав, розташованих на анатолійському узбережжі і ближчих островах. Згодом кількість учасників союзу була розширена до дванадцяти — зокрема, за рахунок міст, що не були іонійськими за складом населення. Найвідомішою спільною акцією союзу була так звана Мелійська війна (близько 730 до н. е.), внаслідок якої було захоплене і зруйноване карійське місто Мелія, на місці якого було збудоване спільне святилище, присвячене Посейдону Геліконському — біля якого представники учасників союзу час від часу збиралися на наради.
Під час розподілу земельних володінь мелійців, однак, іонійські міста пересварилися. Під час Лелантської війни (720—660 рр. до н. е.) воювали між собою. Мілет, зокрема, підтримав Еретрію і його царі здійснювали досить ризиковані рейди через Егейське море, що свідчить про те, що вплив мілетян не обмежувався анатолійським узбережжям. Щоправда, не всі експедиції були вдалими. Про напад Фітрета на млійців згадують, як про невдалий. Натомість царю Леодаманту вдалося захопити місто Карист аж на Евбеї.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekEzTDBGeVkyaGhhV05mY205dlpsOTBhV3hsTG1wd1p5OHlNREJ3ZUMxQmNtTm9ZV2xqWDNKdmIyWmZkR2xzWlM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Військові успіхи, однак, не змогли притамувати конфлікти всередині міської громади. Заколотники на чолі з Амфітром вбили Леодаманта, коли той прямував до храму Аполлона, аби відзначити перемоги гекатомбою. Царська влада була скасована. Родичі і прихильники Леодаманта знайшли прихисток в Ассесі, і нові керівники міста взяли його в облогу. Проте врешті-решт вигнанці перемогли. Амфітра вбили сини загиблого царя. Монархію вже не відновлювали, для створення нового політичного устрою мілетці обрали есимнетом (посередником) Епімена, наділивши його дуже широкими повноваженнями (він, зокрема, міг «вбивати усіх, кого захоче»). Які саме закони встановив Епімен джерела не повідомляють, обмежуючись лише повідомленнями про притягнення до відповідальності і конфіскацію майна заколотників. Відомо також, що після есимнетії Епімена Мілетом керувала колегія пританів.
Талассократія. Тиранія Фрасибула
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlkwTDBGeVkyaGhhV05mWm1WdFlXeGxYMlpwWjNWeWFXNWxjeTVxY0djdk1qQXdjSGd0UVhKamFHRnBZMTltWlcxaGJHVmZabWxuZFhKcGJtVnpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Досягнення суспільного компромісу і запровадження письмових законів сприяли швидкому розвитку міста, що після завершення Лелантської війни стрімко набрало сили, багатство і вплив. Мілетяни максимально скористалися не лише із взаємного послаблення евбейських міст, але й з того, що сусіди — Ефес, Магнесія, Лідія були зосереджені на боротьбі із загрозою з боку кімерійців. Коли ж було необхідно мілетці і самі бралися за зброю — так у союзі з хіосцями вони завдали поразки .
З середини VII століття до н. е. Мілет і Коринф встановили фактичну гегемонію над Грецією, очоливши водночас Велику колонізацію. Мілетські кораблі перетинали все Середземне море, надто ж ходили в Понт Евксінський, до гирла річки Танаїс. Лише на берегах Понту Мілет у добу свого розквіту мав 80-90 колоній, у тому числі Абідос, Томи, Ольвію і т. д. Особливий статус міста забезпечували й жерці храму Аполлона в Дідімах під Мілетом, благословення яких прагнули отримати засновники колоній і з інших міст.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelU1TDBOaGRXeGtjbTl1WDNCeWIzUnZiV1V1YW5Cbkx6SXdNSEI0TFVOaGRXeGtjbTl1WDNCeWIzUnZiV1V1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Посередницька торгівля збагачувала насамперед мілетську аристократію, яка міцно тримала владу у своїх руках, не допускаючи до свого коли вихідців з «низів». Водночас посилення конкуренції між владними угрупованнями створювало сприятливі умови для встановлення тиранії. У 616 до н. е. владу в Мілеті захопив Фрасибул. Його політика була спрямована на вгамування соціальних конфліктів і боротьбу з тим, хто намагався виокремитися з громади кричущим багатством. Водночас тиран намагався сприяти мілетській торгівлі і колонізації, встановив партнерські стосунки із Коринфом, почав карбувати власну монету, витрачав значні кошти на облаштування міста. У той час Мілет складався з двох частин — зовнішнього і внутрішнього міста; останнє мало особливу фортецю, хоча обидві частини були оточені однією стіною. Місто мало 4 гавані, які були захищені (Ладе, , ).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkpsTDBGeVkyaGhhV05mYTJsc2FYaGZNaTVxY0djdk1qQXdjSGd0UVhKamFHRnBZMTlyYVd4cGVGOHlMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
За свідченням більшості істориків тиранія Фрасибула була часом найвищого піднесення Мілета. Незважаючи навіть на виснажливу 12-річну війну із сусідньою Лідією (612 — 600 до н. е.), під час якої супротивник щорічно знищував хліб і вирубував дерева у мілетських володіннях. Двічі мілетяни зазнавали поразки у битвах на суходолі, але залишалися повними господарями на морі, тож лідійці так і не наважилися на штурм міста. Перекази стверджують, що укласти мир вдалося лише завдяки несподіваній хворобі царя Аліатта і хитрощам Фрасибула. Проте він забезпечив мирне співіснування двох держав протягом півсторіччя.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZqTDAxaGNGOXZabDlCY21Ob1lXbGpYMDFwYkdWMFgxVnJjaTV3Ym1jdk1qQXdjSGd0VFdGd1gyOW1YMEZ5WTJoaGFXTmZUV2xzWlhSZlZXdHlMbkJ1Wnc9PS5wbmc=.png)
VI століття до н. е. стало часом справжнього розквіту мілетської культури. Радником Фрасибула був Фалес — засновник Мілетської філософської школи). Мілет був також батьківщиною філософів Анаксимандра і Анаксимена, логографів Кадма, Гекатея і Діонісія, письменника Аристіда.
Конфлікти і втрата незалежності
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemc1TDBGeVkyaGhhV05mYTJsc2FYaGZNUzVxY0djdk1qQXdjSGd0UVhKamFHRnBZMTlyYVd4cGVGOHhMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelEzTDFKcGJWOXZabDkwY21sd2IyUmZjM1JoYm1RdWFuQm5MekUyTUhCNExWSnBiVjl2Wmw5MGNtbHdiMlJmYzNSaGJtUXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Після смерті Фрасибула у 590 до н. е. в Мілеті правили тирани Фоант і Дамасенор. На відміну від попередника вони спиралися на великих землевласників, лихварів і судновласників, чиї багатства зростали завдяки розвитку морської торгівлі (так званих дав.-гр. Αειναυται). Тим більше невдоволення тиранія викликала в незаможних і середніх верств, що врешті-решт домоглися позбавлення тиранів влади. Проте після скасування тиранії з новою силою спалахнув громадянський конфлікт — між заможною верхівкою (інтереси якої представляло угруповання, яке називали ) і рештою мешканців міста — (тобто тими, хто заробляв на життя власними руками). Спочатку ініціатива була на боці ватажків демосу. Опоненти змушені були рятуватися втечею, а над їхніми дітьми була вчинена кривава розправа — їх затоптали биками. Коли прихильники олігархії взяли реванш — вони жорстоко помстилися — усі причетні до страт були вимазані смолою і спалені живцем — теж разом з дітьми. Конфлікт тривав кілька десятиріч, аж поки мілетяни змушені були звернулися до «зовнішніх» посередників, якими виступили паросці. За їхньою допомогою у місті був встановлений режим поміркованої олігархії, що спиралася на «міцних господарів» із селян, під егідою есимнетів з релігійної корпорації .
Владу перського царя Кира мілетці визнали добровільно — у 547 р.до н. е., ще до того, як той переміг Креза. В обмін на це перси визнали самоврядність і цілковиту самостійність Мілета у його внутрішніх справах, а частково — і в стосунках з іншими державами. Щоправда, з приходом до влади Дарія I політика щодо грецьких підданих стала жорсткішою. Західноанатолійські володіння Ахеменідів були об'єднані в єдину сатрапію з центром у Сардах, а в іонійських містах за перської підтримки владу почали здобувати тирани. В Мілеті, щоправда, тиранія була «виборною». Спочатку владу у місті отримав , однак невдовзі його вигнали — за допомогою спартанців. Потім тираном став Гістіей, а коли того викликали до Суз, мілетяни обрали керівником (дав.-гр. επιτροπος) його зятя Аристагора.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemMyTDBaMWJtVnlZWEo1WDJ4cGIyNWZURzkxZG5KbFgwMWhNamM1TUM1d2JtY3ZNakF3Y0hndFJuVnVaWEpoY25sZmJHbHZibDlNYjNWMmNtVmZUV0V5Tnprd0xuQnVadz09LnBuZw==.png)
Наприкінці VI ст. до н. е. економічне становище Мілета погіршилося. Фактична монополія на чорноморську торгівлю була зруйнована, коли афінянин Мільтіад Старший заснував Херсонес Фракійський, мореплавство в Егеїді потерпало від самоських піратів, до того ж в 510 р. до н. е. був зруйнований Сибаріс — головний торговельний партнер мілетян на Заході. Невдоволення в місті зростало, і Аристагор вирішив втамувати його приєднанням найбільшого острова Кіклад Наксоса, де саме тривав конфлікт між демосом і великими власниками, які звернулися до Мілета з проханням про допомогу. Однак наксоська експедиція Аристагора завершилася повним провалом. І тоді тиран вирішив розпочати повстання проти персів, ставши на його чолі.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek15TDB4aFpHVmZNUzVxY0djdk5EQXdjSGd0VEdGa1pWOHhMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Щоправда, у місті були і супротивники повстання. Гекатей Мілетський, який подорожував державою Ахеменідів і добре знав її можливості, попереджав, що виступ приречений на поразку, проте його не послухали. Не підтримали і іншу пропозицію Гекатея — про тимчасове відселення мілетян на острів Лерос. Спільний іонійський флот, про який говорив Гекатей, створили, але з запізненням. Утім, на початку повстанцям вдалося досягти чималих успіхів — у 498 до н. е. вони захопили і спалили Сарди — окрім цитаделі, де забарикадувався сатрап Артаферн, у 497 р. до н. е. об'єднаний грецький флот (в якому були не лише іонійські, але й афінські і еритрейські кораблі) здобув перемогу над фінікійцями біля Кіпру. Проте це лише прискорило трагічний фінал. Перси, зібравшись із силами, перейшли в контрнаступ, обравши головною його метою саме Мілет. Не чекаючи ворога, Аристагор втік до Фракії, де невдовзі загинув. Тираном став . Вже в 495 до н. е. повстанці зазнали нищівної поразки біля острова Ладе — тобто на мілетському рейді. Місто протрималося в облозі цілий рік, коли ж перси його здобули — знищили дощенту. Тих з мешканців, які залишилися живими — обернули на рабів та відправили вглиб Перської держави, за деякими даними — розселили у Вавилонії, біля Перської затоки (494 до н. е.). Після цього розгрому Мілету вже ніколи не вдавалося відновити ані своєї сили, ані свого впливу у грецькому світі.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF5TDAxaGNtdDBkRzl5WDNadmJsOU5hV3hsZEM1cWNHY3ZNelV3Y0hndFRXRnlhM1IwYjNKZmRtOXVYMDFwYkdWMExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Відродження і боротьба за автономію
У 492 р. до н. е. іонійські міста відправили до Артаферна посольство на чолі з Гекатеєм. Той переконав сатрапа дати дозвіл на відбудову зруйнованих міст в обмін на відновлення виплати податків до перської скарбниці.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekEwTDAxcGJHVjBkWE5KYjI1cFkxTjBiMkV1YW5Cbkx6STJNSEI0TFUxcGJHVjBkWE5KYjI1cFkxTjBiMkV1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Реконструкція Мілета, особливо його центральної частини, стала зразком міської забудови доби еллінізму. 479 року до н. е. з'явилося перше регулярне планування міста. Єдиний ансамбль складався з трьох зон:
- північна (порт, Північний ринок, палестра, гімнасій, головне міське святилище Аполлона Дельфінія);
- середня (північна брама Південного ринку, південний портик, булевтерій);
- південної (будівлі та площа Південного ринку).
Центром композиції був булевтерій з площею поряд із ним. Ця будівля, виконана у формі прямокутника, могла вмістити 1500 людей.
За ініціативою Мардонія змінилася і перська політика щодо внутрішнього устрою полісів. Тепер перси були проти тираній і підтримували помірковані олігархічні режими, зокрема і в Мілеті. Під час битви на мисі Мікале (на північний захід від Мілета) у 479 р. до н. е. у складі перського війська вже були загони мілетян — вони, щоправда, під час бою перейшли на бік спартанців і афінян. Після поразки персів відбудова міста пришвидшилась. Мілет увійшов до складу Делоського союзу, у відродженому місті було встановлено демократичний устрій — за прямої підтримки Афін. Перси від своїх претензій на місто не відмовились, але за угодою 449 р. до н. е. (так званим ), поступилися Афінам правом збирати податки з Мілета на свою користь (і в тому ж обсязі — власне внесок іонійських міст до союзної скарбниці і був визначений за принципом «стільки, скільки платили персам»).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlptTDAxcGJHVjBiM05mYzNSaFpITndiR0Z1WHpRd01DNXFjR2N2TWpVd2NIZ3RUV2xzWlhSdmMxOXpkR0ZrYzNCc1lXNWZOREF3TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
З початком Пелопоннеської війни мілетяни підтримали афінян, проте гегемонізм союзників з часом почав викликати все більше роздратування. У 412 р. до н. е. Мілет розірвав стосунки з Афінами і впустив до себе перський гарнізон. Місцевий сатрап Тіссаферн ставився до повстанців поблажливо і навіть зберіг внутрішній демократичний устрій міста. Навіть коли в Мілеті трапилися заворушення, під час яких спалили резиденцію самого Тіссаферна, сатрап не розірвав з містом союзницьких стосунків. Місто активно розбудовували, у 411 — 402 роках до н. е. Мілет отримав регулярне планування, за так званою, Гіпподамовою системою, названою на честь славетного архітектора, мілетця за походженням.
Перська лояльність, щоправда, не влаштовувала спартанців, чий флот прийшов на допомогу іонійцям. Лісандр взагалі перевів флотилію до Ефеса, звідки почав організацію гетерій — своєрідних партій з прихильників олігархічного устрою — по всій Іонії. Це призвело до його конфлікту із Тіссаферном, і врешті-решт до усунення з посади наварха. Проте у 405 р. до н. е. Лісандр повернувся — і до керівництва флотом, і до Анатолії — і розпочав встановлення в іонійських містах режиму — коли вся влада була зосереджена в руках колегії з десяти осіб, членів таємних «олігархічних» гетерій, особисто відданих Лісандру. В Мілеті Лісандр також допоміг олігархам перемогти прихильників демократів. А коли суперники досягли примирення, спровокував новий заколот і ввів — під виглядом «миротворців» — до міста своє військо. Під час спартанської окупації, за твердженням Плутарха тривав справжній терор проти прихильників демократії.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelpqTDFSb1pXRjBjbVZmYldGemExOHlMbXB3Wnk4eE1qQndlQzFVYUdWaGRISmxYMjFoYzJ0Zk1pNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Врешті Лісандр був відкликаний з Іонії, а місто знову зайняв Тіссаферн, який відновив помірковану демократію. Щоправда, на місто в той час з'явився новий претендент — каван Кир Молодший. Він навіть взяв Мілет в облогу, але так нічого й не домігся. Через рік Кир спробував захопити вже царський престол і під час цього походу загинув. Тіссаферна усунули з посади і стратили у 395 р. до н. е., спартанський флот зазнав нищівної поразки у 394 р. до н. е. біля Кніда, і надалі Мілет залишився під перською владою зі збереженням самоврядування. Володінням Ахеменідів місто змушені були визнати і інші греки — за Анталкідовим миром 387 року до н. е.
Після Тіссаферна сатрапом Карії став місцевий цар Гекатомн, який крок за кроком почав приєднувати до свої володінь автономні карійські громади та грецькі міста. Його син і спадкоємець Мавсол у 377-375 роках до н. е. після кількох спроб оволодів і Мілетом. Обійшлося без руйнувань, незмінним залишився і внутрішній устрій громади. Щоправда, із перенесенням Мавсолом столиці свого царства до Галікарнаса у Мілета з'явився потужний торговельний конкурент. Проте розвиток торгівлі в межах величезної держави Ахемендів, до якої після відновлення перської зверхності отримав доступ Мілет, приносив такі величезні прибутки, що містяни відчували себе в карійському підпорядкуванні цілком комфортно.
Елліністична доба
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJpTDFSb1pWOWpZWEIwZFhKbFgyOW1YMDFwYkdWMGRYTmZZbmxmUVc1a2NtVmZRMkZ6ZEdGcFoyNWxYeVV5T0RFNE9UZ3RNVGc1T1NVeU9TNXFjR2N2TVRnd2NIZ3RWR2hsWDJOaGNIUjFjbVZmYjJaZlRXbHNaWFIxYzE5aWVWOUJibVJ5WlY5RFlYTjBZV2xuYm1WZkpUSTRNVGc1T0MweE9EazVKVEk1TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Не дивно, що саме Мілет і Галікарнас були чи не єдиними містами в західній Анатолії, які наважилися чинити спротив Александру Македонському у 334 р. до н. е. Командувач перського гарнізону без бою віддав супротивнику зовнішні мури міста — намагаючись відтягнути час до прибуття перського флоту, але македонська ескадра персів все одно випередила, блокувавши місто з моря. Делегація поважних мілетців на чолі з намагалася переконати Александра відмовитися від штурму, обіцяючи надалі нейтралітет у його війні з персами, проте цар зажадав безумовної капітуляції. Наступного дня македоняни увірвалися до міста через проломи у мурах і десантувалися у гавань. Опір був відчайдушним, і цар урешті-решт вирішив продемонструвати шляхетність, помилував тих, хто залишився живим, і оголосив про утвердження в місті демократичного устрою. Щоправда, тепер у міста був очільник — (дав.-гр. στεφανεφορος), і ним наступного року обрали самого Александра.
Перси з поразкою не примирилися, через кілька місяців їхній флот таки захопив Мілет, і відвоювали його вже воєначальники Александра (334 р. до н. е.). Після смерті царя у 323 р. до н. е. Іонія дісталася Антигону. Сподіваючись на підтримку містян в боротьбі з іншими діадохами, у 313 р. до н. е. Антигон «повернув» Мілету «свободу і самоврядування». Антигон невдовзі загинув і його справу продовжив його син Деметрій. У 288 р. до н. е. місто опинилося під владою Лісімаха, а після його загибелі дісталося Селевку I (281 р. до н. е.)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJrTDFCbGNtZGhiVzl1WDAxMWMyVjFiVjlDWlhKc2FXNWZNakF3TnpBM09DNXFjR2N2TWpBd2NIZ3RVR1Z5WjJGdGIyNWZUWFZ6WlhWdFgwSmxjbXhwYmw4eU1EQTNNRGM0TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0zTDBSVFF6QTBOVEV6WDBsemRHRnVZblZzWHkxZlRYVnpaVzlmWVhKamFHVnZiQzVmTFY5QmNHOXNiRzlmWTJsMFlYSmxaRzhsTWtOZmMyVmpMbDlKU1Y5a1ExOHRYMlJoWDAxcGJHVjBiMTh0WDBadmRHOWZSeTVmUkdGc2JDVXlOMDl5ZEc5Zk1qZ3ROUzB5TURBMkxtcHdaeTh5TURCd2VDMUVVME13TkRVeE0xOUpjM1JoYm1KMWJGOHRYMDExYzJWdlgyRnlZMmhsYjJ3dVh5MWZRWEJ2Ykd4dlgyTnBkR0Z5WldSdkpUSkRYM05sWXk1ZlNVbGZaRU5mTFY5a1lWOU5hV3hsZEc5ZkxWOUdiM1J2WDBjdVgwUmhiR3dsTWpkUGNuUnZYekk0TFRVdE1qQXdOaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Селевкіди ставилися до Мілета з особливим пієтетом. За їхнього панування в місті була відновлена дія демократичної конституції (зрозуміло, при визнанні верховенства царської влади). Формально вся влада в місті належала народним зборам на чолі з обраними ними епістатами (дав.-гр. επιστάται, «захисники», «протектори»), які представляли Мілет у зовнішніх зносинах і готували для зборів законодавчі пропозиції. Притани і надалі очолювали виконавчу владу, яку здійснювала рада (буле), але переобирали пританів щомісяця. До тож частину виконавчих функції виконували так звані радники (дав.-гр. συνεδροι), яких також обирали народні збори прямим голосуванням.
У 279 р. до н. е. Мілет захопив Птолемей II. Для того, щоб зібратися з силами Селевку знадобилося кілька років і у 274 р. до н. е. він розпочав проти Єгипту , яка велася, зокрема, і за відвоювання Іонії. Проте перемога залишилася за Птолемеєм (271 р. до н. е.). Мілет надалі підтримував єгиптян і в боротьбі з македонянами під час Хремонідової війни (267-262 рр. до н. е.). Та у 261 р. до н. е. єгипетський гарнізон із міста вибив ватажок загону найманців Тимарх, який встановив в Мілеті свою тиранію. За кілька місяців тиран навів стільки жаху на громадян, що після того, як у 260 р. до н. е. Тимарха скинув сирійський цар Антіох II, вони офіційно оголосили його богом — в історію цар увійшов саме як «Антіох Теос». Птолемею II довелося визнати владу Селевкідів над Мілетом, мир з якими був скріплений династичним шлюбом (253 р. до н. е.) Щоб надалі уникнути спокуси встановлення тиранії, мілетську конституцію «вдосконалили». Відновлено посаду стефанофора, пританів «урівноважили» секретарями ради, з'явилися посади (дав.-гр. ηειρεμενοι) — обраних представників від кожної філи, запроваджено правило, за яким законодавчі ініціативи на розгляд народних зборів виносили лише за загальної згоди ейремнетів і радників.
Під час (246 — 241 рр. до н. е.) Мілет вчергове опинився під владою Птолемеїв. У 228 р. до н. е. єгиптян вибив з міста Антигон III Досон. Але македоняни у Карії не затрималися, а Мілет фактично став незалежним. Мало не в останнє в історії міста спостерігався підйом громадянського життя. У 201 р. до н. е. місто підтримало родосців у боротьбі з македонським царем Філіппом V — щоправда, ті зазнали поразки просто у гавані Мілета. Утім, і цього разу македонянам не судилося закріпитися в цьому куточку Егеїди, адже вони зазнали поразки від римлян.
Римська влада. Занепад
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlk1TDAxcGJHVjBkWE5mUW1GNVgzTnBiSFJwYm1kZlpYWnZiSFYwYVc5dVgyMWhjQzFsYmk1emRtY3ZNalV3Y0hndFRXbHNaWFIxYzE5Q1lYbGZjMmxzZEdsdVoxOWxkbTlzZFhScGIyNWZiV0Z3TFdWdUxuTjJaeTV3Ym1jPS5wbmc=.png)
У 197 р. до н. е. Мілет до своїх володінь приєднав Антіох III, проте у війни з римлянами місто надало допомогу його супротивникам. На знак вдячності, після своєї перемоги під Магнесією (190 р. до н. е.), римляни проголосили Мілет «вільним містом».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlEzTDFKdmJXRnVYMkp2ZEhSc1pYTmZOQzVxY0djdk1qQXdjSGd0VW05dFlXNWZZbTkwZEd4bGMxODBMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Щоправда, досить швидко місто опинилося під владою іншого союзника Рима, Пергаму, і вже в 133 р. до н. е., разом з ним перейшло під безпосередню римську владу — зі збереженням автономії. У 85 р. до н. е. Мілет був позбавлений і її.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxpTDFCaGJHRjBhVzl1WDBOaGMzUnNaUzVxY0djdk1qWXdjSGd0VUdGc1lYUnBiMjVmUTJGemRHeGxMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
У 65 р. до н. е. Помпей відновив міську «свободу», проте на той час це вже було швидше формальністю. На початку нової ери місто відвідав апостол Павло — перед своїм відбуттям до Єрусалиму. У «Діяннях Апостолів» зберігся опис зворушливої сцени прощання апостола з пресвітерами ефеської церкви.
На той час Мілет вже занепадав, але не внаслідок руйнувань чи ворожої окупації. Занепад мав цілком природні причини — замулення Латмійської затоки. Обміління не дозволяло Мілету приймати кораблі, а згодом море взагалі відступило на кілька кілометрів. Місто було позбавлено головного джерела свого існування і мешканці залишили його.
У візантійські часи на місці великого міста існувало лише бідне селище , а залишки театру використовували як фундамент для невеличкої фортеці, руїни якої і досі зберігаються посеред спорожнілої території Мілета.
Назва мілетців (грец. Μιλήσιοι) у давнину використовувалась для позначення щасливих людей, так би мовити «пестунів щастя».
Колонії Мілета
Відомі мілетці
Примітки
- archINFORM — 1994.
- Геродот, V, 36
- Діодор Сицилійський, Х, 25, 2
- А. Зинченко. Введение в основы искусства эллинизма. — Москва – Берлин : Директ-Медиа, 2015. — С. 49. — . (рос.)
- Діодор Сицилійський, XIII, 70,4
- Плутарх, Лісандр, V, 5
- Плутарх, Лісандр, VIII, 19
- Арріан. Анабасис, I, 18, 3—19
- Діодор Сицилійський, XVII, 22, 2-5
- Ditt. Syll., 272
- Дройзен. Історія еллінізму III 3; 1
Джерела
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Мілет |
- Gorman V.B. Miletos, the Ornament of Ionia: A History of the City to 400 B.C.E. Michigan, 2001.
- Dmitriev S. City Government in Hellenistic and Roman Asia Minor. New York-Oxford, 2005
- Реальный словарь классических древностей[недоступне посилання з липня 2019]
- Енциклопедичний словник Брокгауза та Єфрона
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Koordinati 37 31 pn sh 27 17 sh d 37 517 pn sh 27 283 sh d 37 517 27 283 Milet grec Milhtos hett Millawanda davnogrecke misto derzhava na zahodi Anatoliyi Milet dav gr Milhtos Koordinati 37 31 51 pn sh 27 16 32 sh d 37 5311110000277779 pn sh 27 27555600002778036 sh d 37 5311110000277779 27 27555600002778036 Krayina Turechchina 1 Turechchina 1 Adminodinicya d Ioniya Ajdin Didim Ajdin Data zasnuvannya 11 stolittya do n e GeoNames 10182607Oficijnij sajt muze gov tr miletus enMiletMilet Turechchina Milet u VikishovishiMilet na mapi IoniyiU Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Milet znachennya IstoriyaNa perehresti migracij Pershi poselennya na pivdennomu krayu Latmijskoyi zatoki na pivden vid girla richki Meandr z yavilisya she za neolitichnoyi dobi Z drugoyi polovini IV tisyacholittya do n e mozhna govoriti pro viniknennya miskogo centru pershim naselennyam yakogo za mifologichnimi danimi buli lelegi U dzherelah zustrichayutsya imena dvoh miletskih cariv Anakta i jogo sina Asteriya Shopravda pershe im ya oznachaye prosto volodar a Asteriyem zvali takozh batka Minosa Starogo tak sho mozhe jtisya pro piznishu interpolyaciyu Legendarnoyu vidayetsya i persha nazva poselennya na misci Mileta Anakteriya nachebto na chest Anakta Tak zvana palacova amfora minojskoyi dobi znajdena v MiletiRekonstrukciya kuhni minojskoyi dobi U XVI XV storichchi do n e u Latmijskij zatoci z yavilisya minojci Zgidno z perekazami pereselenciv ocholyuvav Milet onuk Minosa Velikogo abo zh spilnik Sarpedona kritske selishe Milatos roztashovane poruch iz Malliyeyu yaku deyaki doslidniki vvazhayut rezidenciyeyu Sarpedona Do ciyeyi dobi vidnosyatsya znajdeni u misti zalishki fresok i zrazki linijnogo pisma A Pislya zagibeli minojskoyi civilizaciyi Milet zaselili greki Misto peretvorilosya na samostijnu derzhavu sho pidtrimuvalo zv yazki yak zi shidnimi susidami tak i z materikovoyu Greciyeyu V piloskih tekstah zokrema zbereglasya zgadka pro yakihos miletyanok mi ra ti ja Zgaduvalosya misto i v hettskih dokumenti pid nazvoyu Milavanda abo zh Milavatta shopravda chastina doslidnikiv vvazhayut hettsku Milavandu Miliadoyu vidomo shonajmenshe pivsotni takih zgadok Postupovo greki zmishalisya z miscevim naselennyam i za dobi Troyanskoyi vijni Milet vvazhali vzhe karijskim mistom Blizko 1000 do n e do Kariyi pribula nova hvilya pereselenciv z Yevropi greki ionijci Migraciya bula takoyu masovoyu sho zgodom use uzberezhzhya otrimalo nazvu Ioniyi Milet zahopili vihidci z Attiki na choli z Neleyem sinom ostannogo afinskogo carya Kodra Za perekazami voni znishili usih miscevih cholovikiv vzyavshi zhinok sobi za druzhin Carem Mileta stav Nelej legendi zberegli imena j kilkoh jogo blizhchih nastupnikiv zokrema Fobiya i Frigiya Ostannij buv vidomij vijnami z susidnim Pershe misto Ioniyi Vdale roztashuvannya peretvorilo Milet na najbilshe i najbagatshe misto Ioniyi Vodnochas zrostannya naselennya i socialna napruga u misti zmusila miscevih volodariv odnimi z pershih vdatisya do vivedennya kolonij pershimi z yakih stali Kizik 756 do n e i Sinop 751 do n e Zalishki Panionionu u suchasnomu selishi Miletyani buli odnimi z iniciatoriv utvorennya Ionijskogo soyuzu do yakogo spochatku uvijshlo sim mist derzhav roztashovanih na anatolijskomu uzberezhzhi i blizhchih ostrovah Zgodom kilkist uchasnikiv soyuzu bula rozshirena do dvanadcyati zokrema za rahunok mist sho ne buli ionijskimi za skladom naselennya Najvidomishoyu spilnoyu akciyeyu soyuzu bula tak zvana Melijska vijna blizko 730 do n e vnaslidok yakoyi bulo zahoplene i zrujnovane karijske misto Meliya na misci yakogo bulo zbudovane spilne svyatilishe prisvyachene Posejdonu Gelikonskomu bilya yakogo predstavniki uchasnikiv soyuzu chas vid chasu zbiralisya na naradi Pid chas rozpodilu zemelnih volodin melijciv odnak ionijski mista peresvarilisya Pid chas Lelantskoyi vijni 720 660 rr do n e voyuvali mizh soboyu Milet zokrema pidtrimav Eretriyu i jogo cari zdijsnyuvali dosit rizikovani rejdi cherez Egejske more sho svidchit pro te sho vpliv miletyan ne obmezhuvavsya anatolijskim uzberezhzhyam Shopravda ne vsi ekspediciyi buli vdalimi Pro napad Fitreta na mlijciv zgaduyut yak pro nevdalij Natomist caryu Leodamantu vdalosya zahopiti misto Karist azh na Evbeyi Fragment cherepici arhayichnoyi dobi znajdenoyi v Mileti Vijskovi uspihi odnak ne zmogli pritamuvati konflikti vseredini miskoyi gromadi Zakolotniki na choli z Amfitrom vbili Leodamanta koli toj pryamuvav do hramu Apollona abi vidznachiti peremogi gekatomboyu Carska vlada bula skasovana Rodichi i prihilniki Leodamanta znajshli prihistok v Assesi i novi kerivniki mista vzyali jogo v oblogu Prote vreshti resht vignanci peremogli Amfitra vbili sini zagiblogo carya Monarhiyu vzhe ne vidnovlyuvali dlya stvorennya novogo politichnogo ustroyu miletci obrali esimnetom poserednikom Epimena nadilivshi jogo duzhe shirokimi povnovazhennyami vin zokrema mig vbivati usih kogo zahoche Yaki same zakoni vstanoviv Epimen dzherela ne povidomlyayut obmezhuyuchis lishe povidomlennyami pro prityagnennya do vidpovidalnosti i konfiskaciyu majna zakolotnikiv Vidomo takozh sho pislya esimnetiyi Epimena Miletom keruvala kolegiya pritaniv Talassokratiya Tiraniya Frasibula Terakotovi zhinochi figurki arhayichnoyi dobi Dosyagnennya suspilnogo kompromisu i zaprovadzhennya pismovih zakoniv spriyali shvidkomu rozvitku mista sho pislya zavershennya Lelantskoyi vijni strimko nabralo sili bagatstvo i vpliv Miletyani maksimalno skoristalisya ne lishe iz vzayemnogo poslablennya evbejskih mist ale j z togo sho susidi Efes Magnesiya Lidiya buli zoseredzheni na borotbi iz zagrozoyu z boku kimerijciv Koli zh bulo neobhidno miletci i sami bralisya za zbroyu tak u soyuzi z hioscyami voni zavdali porazki Z seredini VII stolittya do n e Milet i Korinf vstanovili faktichnu gegemoniyu nad Greciyeyu ocholivshi vodnochas Veliku kolonizaciyu Miletski korabli peretinali vse Seredzemne more nadto zh hodili v Pont Evksinskij do girla richki Tanayis Lishe na beregah Pontu Milet u dobu svogo rozkvitu mav 80 90 kolonij u tomu chisli Abidos Tomi Olviyu i t d Osoblivij status mista zabezpechuvali j zherci hramu Apollona v Didimah pid Miletom blagoslovennya yakih pragnuli otrimati zasnovniki kolonij i z inshih mist Ruchki kazana u viglyadi grifoniv Poserednicka torgivlya zbagachuvala nasampered miletsku aristokratiyu yaka micno trimala vladu u svoyih rukah ne dopuskayuchi do svogo koli vihidciv z niziv Vodnochas posilennya konkurenciyi mizh vladnimi ugrupovannyami stvoryuvalo spriyatlivi umovi dlya vstanovlennya tiraniyi U 616 do n e vladu v Mileti zahopiv Frasibul Jogo politika bula spryamovana na vgamuvannya socialnih konfliktiv i borotbu z tim hto namagavsya viokremitisya z gromadi krichushim bagatstvom Vodnochas tiran namagavsya spriyati miletskij torgivli i kolonizaciyi vstanoviv partnerski stosunki iz Korinfom pochav karbuvati vlasnu monetu vitrachav znachni koshti na oblashtuvannya mista U toj chas Milet skladavsya z dvoh chastin zovnishnogo i vnutrishnogo mista ostannye malo osoblivu fortecyu hocha obidvi chastini buli otocheni odniyeyu stinoyu Misto malo 4 gavani yaki buli zahisheni Lade Kilik iz zobrazhennyam tvarin znajdenij v Mileti Za svidchennyam bilshosti istorikiv tiraniya Frasibula bula chasom najvishogo pidnesennya Mileta Nezvazhayuchi navit na visnazhlivu 12 richnu vijnu iz susidnoyu Lidiyeyu 612 600 do n e pid chas yakoyi suprotivnik shorichno znishuvav hlib i virubuvav dereva u miletskih volodinnyah Dvichi miletyani zaznavali porazki u bitvah na suhodoli ale zalishalisya povnimi gospodaryami na mori tozh lidijci tak i ne navazhilisya na shturm mista Perekazi stverdzhuyut sho uklasti mir vdalosya lishe zavdyaki nespodivanij hvorobi carya Aliatta i hitrosham Frasibula Prote vin zabezpechiv mirne spivisnuvannya dvoh derzhav protyagom pivstorichchya Milet u VI st do n e VI stolittya do n e stalo chasom spravzhnogo rozkvitu miletskoyi kulturi Radnikom Frasibula buv Fales zasnovnik Miletskoyi filosofskoyi shkoli Milet buv takozh batkivshinoyu filosofiv Anaksimandra i Anaksimena logografiv Kadma Gekateya i Dionisiya pismennika Aristida Konflikti i vtrata nezalezhnosti Kilik iz zobrazhennyam vijskovih sutichok znajdenij v MiletiBronzova prikrasa dlya trinozhnika Pislya smerti Frasibula u 590 do n e v Mileti pravili tirani Foant i Damasenor Na vidminu vid poperednika voni spiralisya na velikih zemlevlasnikiv lihvariv i sudnovlasnikiv chiyi bagatstva zrostali zavdyaki rozvitku morskoyi torgivli tak zvanih dav gr Aeinaytai Tim bilshe nevdovolennya tiraniya viklikala v nezamozhnih i serednih verstv sho vreshti resht domoglisya pozbavlennya tiraniv vladi Prote pislya skasuvannya tiraniyi z novoyu siloyu spalahnuv gromadyanskij konflikt mizh zamozhnoyu verhivkoyu interesi yakoyi predstavlyalo ugrupovannya yake nazivali i reshtoyu meshkanciv mista tobto timi hto zaroblyav na zhittya vlasnimi rukami Spochatku iniciativa bula na boci vatazhkiv demosu Oponenti zmusheni buli ryatuvatisya vtecheyu a nad yihnimi ditmi bula vchinena krivava rozprava yih zatoptali bikami Koli prihilniki oligarhiyi vzyali revansh voni zhorstoko pomstilisya usi prichetni do strat buli vimazani smoloyu i spaleni zhivcem tezh razom z ditmi Konflikt trivav kilka desyatirich azh poki miletyani zmusheni buli zvernulisya do zovnishnih poserednikiv yakimi vistupili parosci Za yihnoyu dopomogoyu u misti buv vstanovlenij rezhim pomirkovanoyi oligarhiyi sho spiralasya na micnih gospodariv iz selyan pid egidoyu esimnetiv z religijnoyi korporaciyi Vladu perskogo carya Kira miletci viznali dobrovilno u 547 r do n e she do togo yak toj peremig Kreza V obmin na ce persi viznali samovryadnist i cilkovitu samostijnist Mileta u jogo vnutrishnih spravah a chastkovo i v stosunkah z inshimi derzhavami Shopravda z prihodom do vladi Dariya I politika shodo greckih piddanih stala zhorstkishoyu Zahidnoanatolijski volodinnya Ahemenidiv buli ob yednani v yedinu satrapiyu z centrom u Sardah a v ionijskih mistah za perskoyi pidtrimki vladu pochali zdobuvati tirani V Mileti shopravda tiraniya bula vibornoyu Spochatku vladu u misti otrimav odnak nevdovzi jogo vignali za dopomogoyu spartanciv Potim tiranom stav Gistiej a koli togo viklikali do Suz miletyani obrali kerivnikom dav gr epitropos jogo zyatya Aristagora Marmurovij lev z miletskogo cvintarya kinec VI stolittya do n e Luvr Naprikinci VI st do n e ekonomichne stanovishe Mileta pogirshilosya Faktichna monopoliya na chornomorsku torgivlyu bula zrujnovana koli afinyanin Miltiad Starshij zasnuvav Hersones Frakijskij moreplavstvo v Egeyidi poterpalo vid samoskih pirativ do togo zh v 510 r do n e buv zrujnovanij Sibaris golovnij torgovelnij partner miletyan na Zahodi Nevdovolennya v misti zrostalo i Aristagor virishiv vtamuvati jogo priyednannyam najbilshogo ostrova Kiklad Naksosa de same trivav konflikt mizh demosom i velikimi vlasnikami yaki zvernulisya do Mileta z prohannyam pro dopomogu Odnak naksoska ekspediciya Aristagora zavershilasya povnim provalom I todi tiran virishiv rozpochati povstannya proti persiv stavshi na jogo choli Ostriv Lade sho z chasom peretvorivsya na pagorb sered Latmijskoyi rivnini Shopravda u misti buli i suprotivniki povstannya Gekatej Miletskij yakij podorozhuvav derzhavoyu Ahemenidiv i dobre znav yiyi mozhlivosti poperedzhav sho vistup prirechenij na porazku prote jogo ne posluhali Ne pidtrimali i inshu propoziciyu Gekateya pro timchasove vidselennya miletyan na ostriv Leros Spilnij ionijskij flot pro yakij govoriv Gekatej stvorili ale z zapiznennyam Utim na pochatku povstancyam vdalosya dosyagti chimalih uspihiv u 498 do n e voni zahopili i spalili Sardi okrim citadeli de zabarikaduvavsya satrap Artafern u 497 r do n e ob yednanij greckij flot v yakomu buli ne lishe ionijski ale j afinski i eritrejski korabli zdobuv peremogu nad finikijcyami bilya Kipru Prote ce lishe priskorilo tragichnij final Persi zibravshis iz silami perejshli v kontrnastup obravshi golovnoyu jogo metoyu same Milet Ne chekayuchi voroga Aristagor vtik do Frakiyi de nevdovzi zaginuv Tiranom stav Vzhe v 495 do n e povstanci zaznali nishivnoyi porazki bilya ostrova Lade tobto na miletskomu rejdi Misto protrimalosya v oblozi cilij rik koli zh persi jogo zdobuli znishili doshentu Tih z meshkanciv yaki zalishilisya zhivimi obernuli na rabiv ta vidpravili vglib Perskoyi derzhavi za deyakimi danimi rozselili u Vaviloniyi bilya Perskoyi zatoki 494 do n e Pislya cogo rozgromu Miletu vzhe nikoli ne vdavalosya vidnoviti ani svoyeyi sili ani svogo vplivu u greckomu sviti Rinkovi vorota Mileta Pergamskij muzej BerlinVidrodzhennya i borotba za avtonomiyu U 492 r do n e ionijski mista vidpravili do Artaferna posolstvo na choli z Gekateyem Toj perekonav satrapa dati dozvil na vidbudovu zrujnovanih mist v obmin na vidnovlennya viplati podatkiv do perskoyi skarbnici Miletska stoya Rekonstrukciya Mileta osoblivo jogo centralnoyi chastini stala zrazkom miskoyi zabudovi dobi ellinizmu 479 roku do n e z yavilosya pershe regulyarne planuvannya mista Yedinij ansambl skladavsya z troh zon pivnichna port Pivnichnij rinok palestra gimnasij golovne miske svyatilishe Apollona Delfiniya serednya pivnichna brama Pivdennogo rinku pivdennij portik bulevterij pivdennoyi budivli ta plosha Pivdennogo rinku Centrom kompoziciyi buv bulevterij z plosheyu poryad iz nim Cya budivlya vikonana u formi pryamokutnika mogla vmistiti 1500 lyudej Za iniciativoyu Mardoniya zminilasya i perska politika shodo vnutrishnogo ustroyu polisiv Teper persi buli proti tiranij i pidtrimuvali pomirkovani oligarhichni rezhimi zokrema i v Mileti Pid chas bitvi na misi Mikale na pivnichnij zahid vid Mileta u 479 r do n e u skladi perskogo vijska vzhe buli zagoni miletyan voni shopravda pid chas boyu perejshli na bik spartanciv i afinyan Pislya porazki persiv vidbudova mista prishvidshilas Milet uvijshov do skladu Deloskogo soyuzu u vidrodzhenomu misti bulo vstanovleno demokratichnij ustrij za pryamoyi pidtrimki Afin Persi vid svoyih pretenzij na misto ne vidmovilis ale za ugodoyu 449 r do n e tak zvanim postupilisya Afinam pravom zbirati podatki z Mileta na svoyu korist i v tomu zh obsyazi vlasne vnesok ionijskih mist do soyuznoyi skarbnici i buv viznachenij za principom stilki skilki platili persam Miskij plan Mileta IV stolittya do n e Z pochatkom Peloponneskoyi vijni miletyani pidtrimali afinyan prote gegemonizm soyuznikiv z chasom pochav viklikati vse bilshe rozdratuvannya U 412 r do n e Milet rozirvav stosunki z Afinami i vpustiv do sebe perskij garnizon Miscevij satrap Tissafern stavivsya do povstanciv poblazhlivo i navit zberig vnutrishnij demokratichnij ustrij mista Navit koli v Mileti trapilisya zavorushennya pid chas yakih spalili rezidenciyu samogo Tissaferna satrap ne rozirvav z mistom soyuznickih stosunkiv Misto aktivno rozbudovuvali u 411 402 rokah do n e Milet otrimav regulyarne planuvannya za tak zvanoyu Gippodamovoyu sistemoyu nazvanoyu na chest slavetnogo arhitektora miletcya za pohodzhennyam Teatr starodavnogo Mileta Perska loyalnist shopravda ne vlashtovuvala spartanciv chij flot prijshov na dopomogu ionijcyam Lisandr vzagali pereviv flotiliyu do Efesa zvidki pochav organizaciyu geterij svoyeridnih partij z prihilnikiv oligarhichnogo ustroyu po vsij Ioniyi Ce prizvelo do jogo konfliktu iz Tissafernom i vreshti resht do usunennya z posadi navarha Prote u 405 r do n e Lisandr povernuvsya i do kerivnictva flotom i do Anatoliyi i rozpochav vstanovlennya v ionijskih mistah rezhimu koli vsya vlada bula zoseredzhena v rukah kolegiyi z desyati osib chleniv tayemnih oligarhichnih geterij osobisto viddanih Lisandru V Mileti Lisandr takozh dopomig oligarham peremogti prihilnikiv demokrativ A koli superniki dosyagli primirennya sprovokuvav novij zakolot i vviv pid viglyadom mirotvorciv do mista svoye vijsko Pid chas spartanskoyi okupaciyi za tverdzhennyam Plutarha trivav spravzhnij teror proti prihilnikiv demokratiyi Teatralna maska Vreshti Lisandr buv vidklikanij z Ioniyi a misto znovu zajnyav Tissafern yakij vidnoviv pomirkovanu demokratiyu Shopravda na misto v toj chas z yavivsya novij pretendent kavan Kir Molodshij Vin navit vzyav Milet v oblogu ale tak nichogo j ne domigsya Cherez rik Kir sprobuvav zahopiti vzhe carskij prestol i pid chas cogo pohodu zaginuv Tissaferna usunuli z posadi i stratili u 395 r do n e spartanskij flot zaznav nishivnoyi porazki u 394 r do n e bilya Knida i nadali Milet zalishivsya pid perskoyu vladoyu zi zberezhennyam samovryaduvannya Volodinnyam Ahemenidiv misto zmusheni buli viznati i inshi greki za Antalkidovim mirom 387 roku do n e Pislya Tissaferna satrapom Kariyi stav miscevij car Gekatomn yakij krok za krokom pochav priyednuvati do svoyi volodin avtonomni karijski gromadi ta grecki mista Jogo sin i spadkoyemec Mavsol u 377 375 rokah do n e pislya kilkoh sprob ovolodiv i Miletom Obijshlosya bez rujnuvan nezminnim zalishivsya i vnutrishnij ustrij gromadi Shopravda iz perenesennyam Mavsolom stolici svogo carstva do Galikarnasa u Mileta z yavivsya potuzhnij torgovelnij konkurent Prote rozvitok torgivli v mezhah velicheznoyi derzhavi Ahemendiv do yakoyi pislya vidnovlennya perskoyi zverhnosti otrimav dostup Milet prinosiv taki velichezni pributki sho mistyani vidchuvali sebe v karijskomu pidporyadkuvanni cilkom komfortno Ellinistichna doba Zdobuttya Mileta Andre Kastan 1898 1899 Ne divno sho same Milet i Galikarnas buli chi ne yedinimi mistami v zahidnij Anatoliyi yaki navazhilisya chiniti sprotiv Aleksandru Makedonskomu u 334 r do n e Komanduvach perskogo garnizonu bez boyu viddav suprotivniku zovnishni muri mista namagayuchis vidtyagnuti chas do pributtya perskogo flotu ale makedonska eskadra persiv vse odno viperedila blokuvavshi misto z morya Delegaciya povazhnih miletciv na choli z namagalasya perekonati Aleksandra vidmovitisya vid shturmu obicyayuchi nadali nejtralitet u jogo vijni z persami prote car zazhadav bezumovnoyi kapitulyaciyi Nastupnogo dnya makedonyani uvirvalisya do mista cherez prolomi u murah i desantuvalisya u gavan Opir buv vidchajdushnim i car ureshti resht virishiv prodemonstruvati shlyahetnist pomiluvav tih hto zalishivsya zhivim i ogolosiv pro utverdzhennya v misti demokratichnogo ustroyu Shopravda teper u mista buv ochilnik dav gr stefaneforos i nim nastupnogo roku obrali samogo Aleksandra Persi z porazkoyu ne primirilisya cherez kilka misyaciv yihnij flot taki zahopiv Milet i vidvoyuvali jogo vzhe voyenachalniki Aleksandra 334 r do n e Pislya smerti carya u 323 r do n e Ioniya distalasya Antigonu Spodivayuchis na pidtrimku mistyan v borotbi z inshimi diadohami u 313 r do n e Antigon povernuv Miletu svobodu i samovryaduvannya Antigon nevdovzi zaginuv i jogo spravu prodovzhiv jogo sin Demetrij U 288 r do n e misto opinilosya pid vladoyu Lisimaha a pislya jogo zagibeli distalosya Selevku I 281 r do n e Centralna chastina Mileta ellinistichnoyi dobi RekonstrukciyaApollon z kifaroyu Skulptura znajdena u Mileti Selevkidi stavilisya do Mileta z osoblivim piyetetom Za yihnogo panuvannya v misti bula vidnovlena diya demokratichnoyi konstituciyi zrozumilo pri viznanni verhovenstva carskoyi vladi Formalno vsya vlada v misti nalezhala narodnim zboram na choli z obranimi nimi epistatami dav gr epistatai zahisniki protektori yaki predstavlyali Milet u zovnishnih znosinah i gotuvali dlya zboriv zakonodavchi propoziciyi Pritani i nadali ocholyuvali vikonavchu vladu yaku zdijsnyuvala rada bule ale pereobirali pritaniv shomisyacya Do tozh chastinu vikonavchih funkciyi vikonuvali tak zvani radniki dav gr synedroi yakih takozh obirali narodni zbori pryamim golosuvannyam U 279 r do n e Milet zahopiv Ptolemej II Dlya togo shob zibratisya z silami Selevku znadobilosya kilka rokiv i u 274 r do n e vin rozpochav proti Yegiptu yaka velasya zokrema i za vidvoyuvannya Ioniyi Prote peremoga zalishilasya za Ptolemeyem 271 r do n e Milet nadali pidtrimuvav yegiptyan i v borotbi z makedonyanami pid chas Hremonidovoyi vijni 267 262 rr do n e Ta u 261 r do n e yegipetskij garnizon iz mista vibiv vatazhok zagonu najmanciv Timarh yakij vstanoviv v Mileti svoyu tiraniyu Za kilka misyaciv tiran naviv stilki zhahu na gromadyan sho pislya togo yak u 260 r do n e Timarha skinuv sirijskij car Antioh II voni oficijno ogolosili jogo bogom v istoriyu car uvijshov same yak Antioh Teos Ptolemeyu II dovelosya viznati vladu Selevkidiv nad Miletom mir z yakimi buv skriplenij dinastichnim shlyubom 253 r do n e Shob nadali uniknuti spokusi vstanovlennya tiraniyi miletsku konstituciyu vdoskonalili Vidnovleno posadu stefanofora pritaniv urivnovazhili sekretaryami radi z yavilisya posadi dav gr heiremenoi obranih predstavnikiv vid kozhnoyi fili zaprovadzheno pravilo za yakim zakonodavchi iniciativi na rozglyad narodnih zboriv vinosili lishe za zagalnoyi zgodi ejremnetiv i radnikiv Pid chas 246 241 rr do n e Milet vchergove opinivsya pid vladoyu Ptolemeyiv U 228 r do n e yegiptyan vibiv z mista Antigon III Doson Ale makedonyani u Kariyi ne zatrimalisya a Milet faktichno stav nezalezhnim Malo ne v ostannye v istoriyi mista sposterigavsya pidjom gromadyanskogo zhittya U 201 r do n e misto pidtrimalo rodosciv u borotbi z makedonskim carem Filippom V shopravda ti zaznali porazki prosto u gavani Mileta Utim i cogo razu makedonyanam ne sudilosya zakripitisya v comu kutochku Egeyidi adzhe voni zaznali porazki vid rimlyan Rimska vlada Zanepad Zmini liniyi berega u Latmijskij zatoci v davninu U 197 r do n e Milet do svoyih volodin priyednav Antioh III prote u vijni z rimlyanami misto nadalo dopomogu jogo suprotivnikam Na znak vdyachnosti pislya svoyeyi peremogi pid Magnesiyeyu 190 r do n e rimlyani progolosili Milet vilnim mistom Sklyani plyashki rimskoyi dobi Shopravda dosit shvidko misto opinilosya pid vladoyu inshogo soyuznika Rima Pergamu i vzhe v 133 r do n e razom z nim perejshlo pid bezposerednyu rimsku vladu zi zberezhennyam avtonomiyi U 85 r do n e Milet buv pozbavlenij i yiyi Ruyini vizantijskoyi forteci nad teatrom U 65 r do n e Pompej vidnoviv misku svobodu prote na toj chas ce vzhe bulo shvidshe formalnistyu Na pochatku novoyi eri misto vidvidav apostol Pavlo pered svoyim vidbuttyam do Yerusalimu U Diyannyah Apostoliv zberigsya opis zvorushlivoyi sceni proshannya apostola z presviterami efeskoyi cerkvi Na toj chas Milet vzhe zanepadav ale ne vnaslidok rujnuvan chi vorozhoyi okupaciyi Zanepad mav cilkom prirodni prichini zamulennya Latmijskoyi zatoki Obmilinnya ne dozvolyalo Miletu prijmati korabli a zgodom more vzagali vidstupilo na kilka kilometriv Misto bulo pozbavleno golovnogo dzherela svogo isnuvannya i meshkanci zalishili jogo U vizantijski chasi na misci velikogo mista isnuvalo lishe bidne selishe a zalishki teatru vikoristovuvali yak fundament dlya nevelichkoyi forteci ruyini yakoyi i dosi zberigayutsya posered sporozhniloyi teritoriyi Mileta Nazva miletciv grec Milhsioi u davninu vikoristovuvalas dlya poznachennya shaslivih lyudej tak bi moviti pestuniv shastya Koloniyi MiletaKizik Abidos Kardiya Leros Apolloniya Pontijska Odessos Tomi Istriya Nikonij Tira Olviya Pantikapej Feodosiya Kerkintida Tanayis Pitius Dioskarij Trapezund Sezam Artak Priap Borisfenida Mirmekij Tiritaka NavkratisVidomi miletciFales Anaksimandr Anaksimen Aspasiya Gekatej Miletskij Gippodam Isidor Miletskij Isihij Miletskij DemodamPrimitkiarchINFORM 1994 d Track Q265049 Gerodot V 36 Diodor Sicilijskij H 25 2 A Zinchenko Vvedenie v osnovy iskusstva ellinizma Moskva Berlin Direkt Media 2015 S 49 ISBN 978 5 4475 0540 0 ros Diodor Sicilijskij XIII 70 4 Plutarh Lisandr V 5 Plutarh Lisandr VIII 19 Arrian Anabasis I 18 3 19 Diodor Sicilijskij XVII 22 2 5 Ditt Syll 272 Drojzen Istoriya ellinizmu III 3 1DzherelaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu MiletGorman V B Miletos the Ornament of Ionia A History of the City to 400 B C E Michigan 2001 Dmitriev S City Government in Hellenistic and Roman Asia Minor New York Oxford 2005 Realnyj slovar klassicheskih drevnostej nedostupne posilannya z lipnya 2019 Enciklopedichnij slovnik Brokgauza ta Yefrona