Ця стаття в процесі редагування певний час. Будь ласка, не редагуйте її, бо Ваші зміни можуть бути втрачені. Якщо ця сторінка не редагувалася кілька днів, будь ласка, приберіть цей шаблон. Це повідомлення призначене для уникнення . Останнє редагування зробив користувач (, ) о 08:03 UTC (1690 хвилин тому). |
Антиго́н I Одноо́кий (382 до н. е. — 301 до н. е.) — діадох, полководець Александра III Великого. Засновник династії Антигонідів — македонських царів. Із 333 до н. е. — сатрап (правитель) Фригії (Мала Азія).
Антигон I Одноокий | |
---|---|
дав.-гр. Ἀντίγονος ὁ Μονόφθαλμος | |
![]() Ймовірний бюст Антигона І Одноокого | |
Народився | 382 до н. е. d, Греція |
Помер | 301 до н. е. Ipsos[d] |
Країна | Стародавня Македонія |
Діяльність | воєначальник, військовослужбовець |
Знання мов | давньогрецька |
Учасник | d, d, d, Битва при Візантії (318), d, d, d, Облога Тіра і Битва при Іпсі |
Посада | стратег |
Рід | Антигоніди |
Батько | Філіпп[d] |
Мати | d |
Брати, сестри | Деметрій |
У шлюбі з | Стратоніка |
Діти | Деметрій I Поліоркет і Філіпп |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMll6TDBScFlXUnZZMmd1Y0c1bkx6TXdNSEI0TFVScFlXUnZZMmd1Y0c1bi5wbmc=.png)
Джерела
Найважливішим первинним джерелом життя Антигона, з якого брали інформацію всі наступні автори, є «Історія діадохів» Єроніма Кардійського. Сама праця до наших днів не дійшла, проте вона стала основою для опису подій періоду воєн діадохів Діодором Сицилійським. Особливістю цієї праці Єроніма є те, що вона написана безпосереднім очевидцем та учасником подій, адже він під час перебував у війську одного з основних ворогів Антигона Евмена. Після програшу останнього Єронім потрапив у полон, проте був прийнятий при дворі Антигона (обіймаючи згодом у його державі керівні пости). Сучасні дослідники високо оцінюють Єроніма як історика, проте і відзначають деяку упередженість його опису подій. Так, Єронім у деталях викладає події тріумфальної для Антигона Другої війни діадохів і практично нічого не пише про програну Вавилонську війну, в ході якої Антигон втратив половину своїх володінь.
Другим за значущістю джерелом в описі подій після для Діодора була праця [en].
Ще одним істориком, для якого Антигон був сучасником, був Дуріс Самоський. Його «Історія» була багата анекдотами і цікавими історіями, які у своїх варіаціях передавали пізніші автори, такі як Афіней і Плутарх. За однією із версій, батько Дуріса не лише мав родинні зв'язки із Антигоном, а й воював на його стороні. Також серед істориків, які висвітлювали діяльність Антигона та чиї праці не збереглися, Р. Біллоуз виділяє , і Філохора.
Основним джерелом, на підставі якого історики створюють реконструкцію періоду воєн діадохів та життя Антигона, є XVIII-XX книги «Історичної бібліотеки» Діодора Сицилійського. Особливістю джерельної бази є те, що вона дозволяє докладно описати деталі життя Антигона після смерті Александра Македонського, але практично нічого не повідомляє про його участь у подіях до 323 до н. е. Можливо, це пов'язано з тим, що Арріан, який згадує ім'я Антигона лише один раз, та інші історики під час опису подій періоду завоювань Александра використовували мемуари Птолемея, одного з головних ворогів Антигона. Відповідно їх автор міг замовчати про роль свого суперника під час походів Олександра. Реконструкція життя Антигона у цей період передбачає ретельний аналіз джерел.
Дані життя Антигона у Діодора доповнюють інші античні автори, серед яких Р. Біллоуз виділяє Плутарха, Полієна і Юстина. Крім письмових джерел, додаткові відомості про Антигона містяться в давньоєгипетських папірусах, епіграфічних написах і клинописних [en].
Життєпис
Антигон, прозваний Циклопом, або Монофтальмом — однооким — вів свій рід від володарів .
Походження. Ранні роки
Антигон народився близько 382 року до н. е. у сім'ї Филипа. Античні джерела по-різному описують соціальний статус сім'ї Антигона. Клавдій Еліан стверджував, що в молодості Антигон орав землю. Згідно з Діодором Сицилійським, Антигон походив з приватного стану, Полібія — з царського роду. Батька Антигона Філіпа в деяких, переважно застарілих, джерелах ототожнюють з Філіпом, сином Махата, який походив із роду царів області . Ім'я матері Антигона невідоме. У пари було ще кілька дітей — старший син Деметрій, Полемей (можливо) та ще один син чи дочка, чиє ім'я невідоме. Після того, як мати Антигона овдовіла, вона вийшла заміж за Періандра з Пелли і народила близько 356 року до н. е. .
Відповідно до реконструкції Р. Біллоуза Антигон походив з аристократичної сім'ї та провів дитинство у . На думку історика, фрагмент Еліана про низьке походження Антигона міститься серед інших двадцяти недостовірних тверджень про родинні зв'язки відомих діячів античності і відповідно не заслуговує на довіру. Свідоцтво Полібія є наслідком пропаганди нащадків Антигона, які керували Македонією протягом цілого століття. Шлюб аристократа Періандра із жінкою з кількома дітьми, на думку Р. Біллоуза, свідчить про її високий статус. Успішна кар'єра одного з братів Антигона Деметрія за Філіпа II також говорить про високий соціальний статус сім'ї. Ще одним аргументом на користь аристократичного походження Антигона є його шлюб зі Стратонікою, яка мала родинні зв'язки з царською династією Аргеадів.
Дитинство та юність Антигона пройшли в умовах частих змін влади, вторгнень на територію Македонії іллірійців та загальної невизначеності щодо подальших перспектив існування держави. Незважаючи на це, в молодості Антигон здобув гарну освіту, про що свідчить цитування ним праць Евріпіда в зрілому віці.
При Філіппі II
Сучасникам практично нічого невідомо про деталі життя Антигона під час царювання Пилипа II. За твердженням Р. Біллоуза, безперечно, що Антигон зайняв високе становище при дворі македонського царя, входив до гетайрів і став одним з його воєначальників. Цей статус під час Філіпа II передбачав не лише високі майнові та соціальні положення, а й певний військовий досвід. Незважаючи на те, що сучасникам практично нічого не відомо про деталі біографії Антигона під час правління Філіпа II, саме в цей період свого життя він отримав військовий та адміністративний досвід.
На час правління Філіпа II, імовірно, належить друге заміжжя матері Антигона з Періандром. Від цього шлюбу народився Марсій, який був не тільки ровесником сина Філіпа II Олександра, а й навчався з ним у Арістотеля. Споріднений зв'язок з другом дитинства спадкоємця престолу також сприяла зростанню впливу Антигона.
Під час 340—339 років до н. е. Антигон втратив око. Згідно з Плутархом, він не покинув військо і не дозволяв лікарям вийняти стрілу до закінчення бою, під час якого вороги були відтіснені за міські стіни. В античних джерелах існують різночитання під час опису події. Плутарх плутає Антигона з Антигеном, проте сучасні історики переважно вважають, що йдеться про помилку в античному джерелі. Р. Біллоуз наводить наступну, гіпотетичну, послідовність події. Під час облоги Перінфа Філіпп II з частиною війська вирушив . Антигон був залишений як один із воєначальників біля стін Перінфа. Перинфяни побачивши ослаблення війська супротивника здійснили вилазку. Антигон, попри поранення, вважав себе зобов'язаним спочатку відбити напад на македонян, а не залишати поля битви.
Приблизно в цей час, під час однієї з військових кампаній, які вів Філіп II, загинув брат Антигона Деметрій. Після його смерті Антігон взяв за дружину вдову брата Стратоніку, яка, можливо, мала родинні зв'язки з династією македонських царів Аргеадов.
За однією з версій, Антигон міг брати участь у експедиції македонян до Азії 336—334 років до н. е.
Брав участь у походах Пилипа II Македонського. Згідно з Плутархом, втратив око під час в 341 році до н. е., коли стріла з катапульти вразила його в око, а він не дозволив її витягнути, поки не взяв гору над ворогом і не замкнув його в місті.
Правління Александра Македонського
334 року до н. е. Олександр Македонський зі своїм військом перетнув Геллеспонт. Р. Біллоуз зазначає, що одне з головних джерел про похід Олександра Арріан лише раз згадує ім'я Антигона. На думку Р. Біллоуза, це пов'язано з тим, що Арріан при складанні своєї праці використав мемуари Птолемея, одного з головних ворогів Антігона. Відповідно Птолемей міг замовчати про роль свого суперника під час походів Олександра. Реконструкція життя Антигона у період передбачає використання інших джерел, і навіть ретельний аналіз твору Арриана.
За твердженням Р. Біллоуза, Антигон був одним із воєначальників Олександра, який керував сімома тисячами грецьких піхотинців. Такий висновок ґрунтується на зіставленні двох фрагментів Діодора Сицилійського та Арріана. Діодор Сицилійський при перерахуванні сил, з якими Олександр розпочав свій похід, згадав «сім тисяч союзників», тобто греків, які стали під прапори македонського царя. Арріан, при описі подій 333 до н. е., писав: «Він [Олександр] … призначив сатрапом Фригії Антігона, сина Філіпа, а командувати союзниками поставив замість нього стратега Балакра, сина Амінти [de]».
Найімовірніше, Антигон на чолі грецьких союзників брав участь у битві при Граніку. Можливо, разом із Калласом та Александром Лінкестійцем Антігон підкорював . Згідно з даними епіграфіки, Антигон керував військами, які зайняли іонійське місто Прієну. Також Антигон був одним із членів військової ради при Олександрі під час кампанії 334—333 років до н. е.
Весною 333 року до н. е. Олександр призначив Антигона сатрапом стратегічно важливої Великої Фригії, що свідчить як про визнання його заслуг, а й про безумовному довірі македонського царя. Фригія знаходилася в самому центрі Малої Азії, через неї проходили основні дороги з Азії до Геллеспонта та Македонії. Область межувала з непокореною Пісидією, і навіть Каппадокією і Пафлагонією, чиї правителі лише формально визнали влада македонян [33]. Також у фортеці столиці області Келени залишалися перські війська у кількості тисячі карійців та сотні греків-найманців. Між гарнізоном фортеці та македонянами було укладено угоду, що вони припинять опір, якщо протягом 60 днів до них не прибудуть основні війська персів. Після підкорення Келен Антигон відправив на допомогу Олександру 1500 найманців, які брали участь у битві при Іссе [34][35][36].
Особливістю битви при Іссі було розташування персів та Олександра — обидва війська знаходилися спиною до території, яку контролював противник. Після поразки перси були змушені рятуватися втечею до Малої Азії. Олександр, замість переслідування персів, вирушив до Фінікії, де почав облогу Тіра. Антигон, у чиїх володіннях виявилися значні сили персів, був змушений довершити знищення війська, яке боролося за Ісси. Квінт Курцій Руф згадує три битви у яких Антигон «розсіяв персів» [37]. Парадокс ситуації полягав у тому, що Антигон мав значно меншу кількість воїнів, порівняно з числом персів, що втікали, оскільки основні сили македонян перебували при Олександрі. За однією з версій, Антигон змушений був задіяти Клеандра з 4 тисячами воїнів, які з Греції через Малу Азію до Александру [38][39].
333 року до н. е. Антигон стає намісником завойованої Великої Фригії. Він уже не брав участі в подальших походах Александра Македонського, але в битві при Сардах розбив і змусив утекти перську армію, яка прорвалася до Малої Азії, у вже завойовані македонянами області, поки Олександр підкорював Єгипет. Та ж область була йому надана радою полководців Олександра і в 323 до н. е. після смерті царя. Коли ж у 321 році Пердікка став загрожувати йому за непокору війною, Антигон подався до Європи, де вступив у союз з Кратером, Антипатром й Птолемеєм, і в 321 році до н. е. вони разом оголосили Пердікку війну. Після загибелі Пердікки, вбитого в Єгипті в липні того ж року його ж власними офіцерами, правителем держави Олександра Великого був проголошений Антипатр, а Антигон, отримавши необмежену військову владу в Азії, продовжив війну з прихильником Пердікки Евменом, намісником Каппадокії. Ця завзята війна велася зі змінним успіхом і закінчилася в 316 році до н. е. полоном і стратою Евмена.
Потім Антигон усунув намісника Мідії Піфона, змістив сатрапа Персиди Певкеста і заволодів Вавилонією, правитель якої Селевк утік до Птолемея. Антигон став господарем майже всієї держави Олександра Македонського, крім Македонії та Єгипту, правив як необмежений володар. Він повністю відійшов від східної політики Олександра, спирався лише на македонців, а на азійців дивився як людей нижчого сорту.
Безмежне владолюбство Антигона призвело нарешті його до того, що Птолемей, підбурюваний Селевком, правитель Македонії Кассандр і намісник Фракії Лісімах уклали проти нього коаліцію, і оскільки, Антигон на любовний поділ імперії не погоджувався, то вони оголосили йому в 315 р. до н. е. війну. У цій війні Антигон взяв роль захисника юного царя Олександра IV (сина Олександра Великого, права якого порушувалися Кассандром) і Роксани. У той час, коли Кассандр напав на Малу Азію, Птолемей і Селевк вторглися до Сирії, де вони в 312 до н. е. при Газі розбили сина Антигона — Деметрія Поліоркета. Селевк знову завоював Вавилонію і закріпився у ній.
Антигон рушив із Малої Азії до Сирії і змусив Птолемея до відступу; бачачи, що виграти війну не вдасться, Птолемей, Кассандр і Лісімах уклали з ним 311 року до н. е. мир, за яким кожен залишався при своїх володіннях. Селевка в цю угоду не включили, і Антигон послав проти нього свого сина Деметрія, проте його розгромили Селевка (між 310 і 308 роками до н. е.). Після цього під контроль Селевка перейшли Мідія, Персида та інші азійські провінції. Антигону залишилися Мала Азія, Сирія, Палестина та Месопотамія. Втім, Антигон дорожив саме цими провінціями, він почав будувати нову столицю — Антигонію на р. Оронт у Сирії. Його син Деметрій Поліоркет успішно вів війну на морі проти коаліції, яка відновила ворожі дії у 307 році до н. е. Ще 309 року до н. е. Кассандр наказав умертвити юного Олександра IV разом із його матір'ю Роксаною. Після блискучої перемоги флоту Антигона при Саламіні на острові Кіпр над Птолемеєм та його братом Менелаєм він проголосив себе царем (306 р. до н. е.). Всі інші діадохи (Птолемей, Лісімах, Кассандр і Селевк) незабаром наслідували його приклад. Від наміру завоювати Єгипет Антигон мав відмовитися, оскільки частину його флоту було розбито бурею і всяке вторгнення у країну Птолемея стало неможливим. Напад на Родос (305—304 роки до н. е.) залишився також безуспішним. Але 303 року до н. е. Деметрій вигнав Кассандра з Греції і збирався піти за ним і до , однак наприкінці 302 року до н. е. батько, через натиск нової могутньої коаліції Селевка, Птолемея та Лисимаха, відкликав його до Малої Азії.
Селевк привів із Індії, куди вторгався у 305 році до н. е., 500 бойових слонів, які і вирішили результат битви при Іпсі (у Фригії) в 301 році до н. е. Армія Антигона складалася головним чином з македонців, у військах союзників було багато азійців, навчених за македонським зразком. Антигон, якому був уже 81 рік, бився до кінця, але був розгромлений і впав, пронизаний дротиками, його син Деметрій врятувався з 8 тис. воїнів, але майже всі володіння були втрачені. Загибель Антигона означала кінець його політики поборів, свавілля та зарозумілого ставлення до підкорених народів. Еллінська політика Олександра, в основі якої лежало зближення грецької та східної культур, знову стала чільною.
Сподіваючись на допомогу сина, Деметрія Поліоркета, намагався відновити державу Александра Великого після його смерті у 323 до н. е.
Першим серед діадохів оголосив себе басилевсом — у 306 до н. е.
Воюючи з коаліцією супротивників, зазнав поразки при Іпсі, де загинув.
Примітки
- Димитрий Полиоркет // Военная энциклопедия — СПб: Иван Дмитриевич Сытин, 1912. — Т. 9. — С. 100–101.
- Любкер Ф. Antigonus // Реальный словарь классических древностей по Любкеру / под ред. Ф. Ф. Зелинский, А. И. Георгиевский, М. С. Куторга и др. — СПб: Общество классической филологии и педагогики, 1885. — С. 96–97.
- Billows, 1997, с. 329—333.
- Wheatley, 2002, с. 46—47.
- Billows, 1997, с. 336—337.
- Billows, 1997, с. 333—337.
- Billows, 1997, с. 337—339.
- Billows, 1997, с. 339.
- Billows, 1997, с. 339—340.
- Billows, 1997, с. 341—347.
- Billows, 1997, с. 36.
- Billows, 1997, с. 347—351.
- Billows, 1997, с. 351—352.
- Плутарх, 1994, Деметрий 2.
- Арриан, 1962, с. 77, I, 29, 3.
- Элиан, 1963, XII, 43.
- Диодор Сицилийский, 1960, XXI, 1.
- Billows, 1997, с. 15.
- Антигон Циклоп // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп. т.). — СПб., 1890—1907. (рос. дореф.)
- Antigonus // / под ред. членов , , , Ф. Зелинского, , и П. Никитина. — СПб., 1885.(нім.)(рос.)
- Kaerst, 1894.
- Billows, 1997, с. 16—18.
- Heckel, 2006, с. 32, Antigonus 1.
- Billows, 1997, с. 22—24.
- Плутарх, 1990, с. 353, Изречения царей и полководцев. Антигон 13; 182 c.
- Плутарх, 1994, Деметрий 16.
- Billows, 1997, с. 21.
- Billows, 1997, с. 20, 24—25.
- Billows, 1997, с. 20—21.
- Billows, 1997, с. 25.
- Billows, 1997, с. 25—26.
- Плутарх, 1994, Александр 70.
- Габелко, 2014, с. 120.
- Billows, 1997, с. 27—29.
- Billows, 1997, с. 28—29.
- Billows, 1997, с. 16—18, 29.
- Billows, 1997, с. 29—30.
- Диодор Сицилийский, 1993, с. 284, XVII, 17, 3.
- Billows, 1997, с. 37—38.
- Billows, 1997, с. 38—39.
- Billows, 1997, с. 39—40.
- Billows, 1997, с. 40—41.
Посилання
- Антиґон Одноокий // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya v procesi redaguvannya pevnij chas Bud laska ne redagujte yiyi bo Vashi zmini mozhut buti vtracheni Yaksho cya storinka ne redaguvalasya kilka dniv bud laska priberit cej shablon Ce povidomlennya priznachene dlya uniknennya konfliktiv redaguvannya Ostannye redaguvannya zrobiv koristuvach Yevdokim vnesok zhurnali o 08 03 UTC 1690 hvilin tomu U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej z takim im yam Antigon Antigo n I Odnoo kij 382 do n e 301 do n e diadoh polkovodec Aleksandra III Velikogo Zasnovnik dinastiyi Antigonidiv makedonskih cariv Iz 333 do n e satrap pravitel Frigiyi Mala Aziya Antigon I Odnookijdav gr Ἀntigonos ὁ Monof8almosJmovirnij byust Antigona I OdnookogoNarodivsya 382 do n e d GreciyaPomer 301 do n e Ipsos d Krayina Starodavnya MakedoniyaDiyalnist voyenachalnik vijskovosluzhbovecZnannya mov davnogreckaUchasnik d d d Bitva pri Vizantiyi 318 d d d Obloga Tira i Bitva pri IpsiPosada strategRid AntigonidiBatko Filipp d Mati dBrati sestri DemetrijU shlyubi z StratonikaDiti Demetrij I Poliorket i Filipp Mediafajli u Vikishovishi Imperiya Antigona v 303 do n e DzherelaNajvazhlivishim pervinnim dzherelom zhittya Antigona z yakogo brali informaciyu vsi nastupni avtori ye Istoriya diadohiv Yeronima Kardijskogo Sama pracya do nashih dniv ne dijshla prote vona stala osnovoyu dlya opisu podij periodu voyen diadohiv Diodorom Sicilijskim Osoblivistyu ciyeyi praci Yeronima ye te sho vona napisana bezposerednim ochevidcem ta uchasnikom podij adzhe vin pid chas perebuvav u vijsku odnogo z osnovnih vorogiv Antigona Evmena Pislya prograshu ostannogo Yeronim potrapiv u polon prote buv prijnyatij pri dvori Antigona obijmayuchi zgodom u jogo derzhavi kerivni posti Suchasni doslidniki visoko ocinyuyut Yeronima yak istorika prote i vidznachayut deyaku uperedzhenist jogo opisu podij Tak Yeronim u detalyah vikladaye podiyi triumfalnoyi dlya Antigona Drugoyi vijni diadohiv i praktichno nichogo ne pishe pro progranu Vavilonsku vijnu v hodi yakoyi Antigon vtrativ polovinu svoyih volodin Drugim za znachushistyu dzherelom v opisi podij pislya dlya Diodora bula pracya en She odnim istorikom dlya yakogo Antigon buv suchasnikom buv Duris Samoskij Jogo Istoriya bula bagata anekdotami i cikavimi istoriyami yaki u svoyih variaciyah peredavali piznishi avtori taki yak Afinej i Plutarh Za odniyeyu iz versij batko Durisa ne lishe mav rodinni zv yazki iz Antigonom a j voyuvav na jogo storoni Takozh sered istorikiv yaki visvitlyuvali diyalnist Antigona ta chiyi praci ne zbereglisya R Billouz vidilyaye i Filohora Osnovnim dzherelom na pidstavi yakogo istoriki stvoryuyut rekonstrukciyu periodu voyen diadohiv ta zhittya Antigona ye XVIII XX knigi Istorichnoyi biblioteki Diodora Sicilijskogo Osoblivistyu dzherelnoyi bazi ye te sho vona dozvolyaye dokladno opisati detali zhittya Antigona pislya smerti Aleksandra Makedonskogo ale praktichno nichogo ne povidomlyaye pro jogo uchast u podiyah do 323 do n e Mozhlivo ce pov yazano z tim sho Arrian yakij zgaduye im ya Antigona lishe odin raz ta inshi istoriki pid chas opisu podij periodu zavoyuvan Aleksandra vikoristovuvali memuari Ptolemeya odnogo z golovnih vorogiv Antigona Vidpovidno yih avtor mig zamovchati pro rol svogo supernika pid chas pohodiv Oleksandra Rekonstrukciya zhittya Antigona u cej period peredbachaye retelnij analiz dzherel Dani zhittya Antigona u Diodora dopovnyuyut inshi antichni avtori sered yakih R Billouz vidilyaye Plutarha Poliyena i Yustina Krim pismovih dzherel dodatkovi vidomosti pro Antigona mistyatsya v davnoyegipetskih papirusah epigrafichnih napisah i klinopisnih en ZhittyepisAntigon prozvanij Ciklopom abo Monoftalmom odnookim viv svij rid vid volodariv Pohodzhennya Ranni roki Antigon narodivsya blizko 382 roku do n e u sim yi Filipa Antichni dzherela po riznomu opisuyut socialnij status sim yi Antigona Klavdij Elian stverdzhuvav sho v molodosti Antigon orav zemlyu Zgidno z Diodorom Sicilijskim Antigon pohodiv z privatnogo stanu Polibiya z carskogo rodu Batka Antigona Filipa v deyakih perevazhno zastarilih dzherelah ototozhnyuyut z Filipom sinom Mahata yakij pohodiv iz rodu cariv oblasti Im ya materi Antigona nevidome U pari bulo she kilka ditej starshij sin Demetrij Polemej mozhlivo ta she odin sin chi dochka chiye im ya nevidome Pislya togo yak mati Antigona ovdovila vona vijshla zamizh za Periandra z Pelli i narodila blizko 356 roku do n e Vidpovidno do rekonstrukciyi R Billouza Antigon pohodiv z aristokratichnoyi sim yi ta proviv ditinstvo u Na dumku istorika fragment Eliana pro nizke pohodzhennya Antigona mistitsya sered inshih dvadcyati nedostovirnih tverdzhen pro rodinni zv yazki vidomih diyachiv antichnosti i vidpovidno ne zaslugovuye na doviru Svidoctvo Polibiya ye naslidkom propagandi nashadkiv Antigona yaki keruvali Makedoniyeyu protyagom cilogo stolittya Shlyub aristokrata Periandra iz zhinkoyu z kilkoma ditmi na dumku R Billouza svidchit pro yiyi visokij status Uspishna kar yera odnogo z brativ Antigona Demetriya za Filipa II takozh govorit pro visokij socialnij status sim yi She odnim argumentom na korist aristokratichnogo pohodzhennya Antigona ye jogo shlyub zi Stratonikoyu yaka mala rodinni zv yazki z carskoyu dinastiyeyu Argeadiv Ditinstvo ta yunist Antigona projshli v umovah chastih zmin vladi vtorgnen na teritoriyu Makedoniyi illirijciv ta zagalnoyi neviznachenosti shodo podalshih perspektiv isnuvannya derzhavi Nezvazhayuchi na ce v molodosti Antigon zdobuv garnu osvitu pro sho svidchit cituvannya nim prac Evripida v zrilomu vici Pri Filippi II Suchasnikam praktichno nichogo nevidomo pro detali zhittya Antigona pid chas caryuvannya Pilipa II Za tverdzhennyam R Billouza bezperechno sho Antigon zajnyav visoke stanovishe pri dvori makedonskogo carya vhodiv do getajriv i stav odnim z jogo voyenachalnikiv Cej status pid chas Filipa II peredbachav ne lishe visoki majnovi ta socialni polozhennya a j pevnij vijskovij dosvid Nezvazhayuchi na te sho suchasnikam praktichno nichogo ne vidomo pro detali biografiyi Antigona pid chas pravlinnya Filipa II same v cej period svogo zhittya vin otrimav vijskovij ta administrativnij dosvid Na chas pravlinnya Filipa II imovirno nalezhit druge zamizhzhya materi Antigona z Periandrom Vid cogo shlyubu narodivsya Marsij yakij buv ne tilki rovesnikom sina Filipa II Oleksandra a j navchavsya z nim u Aristotelya Sporidnenij zv yazok z drugom ditinstva spadkoyemcya prestolu takozh spriyala zrostannyu vplivu Antigona Pid chas 340 339 rokiv do n e Antigon vtrativ oko Zgidno z Plutarhom vin ne pokinuv vijsko i ne dozvolyav likaryam vijnyati strilu do zakinchennya boyu pid chas yakogo vorogi buli vidtisneni za miski stini V antichnih dzherelah isnuyut riznochitannya pid chas opisu podiyi Plutarh plutaye Antigona z Antigenom prote suchasni istoriki perevazhno vvazhayut sho jdetsya pro pomilku v antichnomu dzhereli R Billouz navodit nastupnu gipotetichnu poslidovnist podiyi Pid chas oblogi Perinfa Filipp II z chastinoyu vijska virushiv Antigon buv zalishenij yak odin iz voyenachalnikiv bilya stin Perinfa Perinfyani pobachivshi oslablennya vijska suprotivnika zdijsnili vilazku Antigon popri poranennya vvazhav sebe zobov yazanim spochatku vidbiti napad na makedonyan a ne zalishati polya bitvi Priblizno v cej chas pid chas odniyeyi z vijskovih kampanij yaki viv Filip II zaginuv brat Antigona Demetrij Pislya jogo smerti Antigon vzyav za druzhinu vdovu brata Stratoniku yaka mozhlivo mala rodinni zv yazki z dinastiyeyu makedonskih cariv Argeadov Za odniyeyu z versij Antigon mig brati uchast u ekspediciyi makedonyan do Aziyi 336 334 rokiv do n e Brav uchast u pohodah Pilipa II Makedonskogo Zgidno z Plutarhom vtrativ oko pid chas v 341 roci do n e koli strila z katapulti vrazila jogo v oko a vin ne dozvoliv yiyi vityagnuti poki ne vzyav goru nad vorogom i ne zamknuv jogo v misti Pravlinnya Aleksandra Makedonskogo 334 roku do n e Oleksandr Makedonskij zi svoyim vijskom peretnuv Gellespont R Billouz zaznachaye sho odne z golovnih dzherel pro pohid Oleksandra Arrian lishe raz zgaduye im ya Antigona Na dumku R Billouza ce pov yazano z tim sho Arrian pri skladanni svoyeyi praci vikoristav memuari Ptolemeya odnogo z golovnih vorogiv Antigona Vidpovidno Ptolemej mig zamovchati pro rol svogo supernika pid chas pohodiv Oleksandra Rekonstrukciya zhittya Antigona u period peredbachaye vikoristannya inshih dzherel i navit retelnij analiz tvoru Arriana Za tverdzhennyam R Billouza Antigon buv odnim iz voyenachalnikiv Oleksandra yakij keruvav simoma tisyachami greckih pihotinciv Takij visnovok gruntuyetsya na zistavlenni dvoh fragmentiv Diodora Sicilijskogo ta Arriana Diodor Sicilijskij pri pererahuvanni sil z yakimi Oleksandr rozpochav svij pohid zgadav sim tisyach soyuznikiv tobto grekiv yaki stali pid prapori makedonskogo carya Arrian pri opisi podij 333 do n e pisav Vin Oleksandr priznachiv satrapom Frigiyi Antigona sina Filipa a komanduvati soyuznikami postaviv zamist nogo stratega Balakra sina Aminti de Najimovirnishe Antigon na choli greckih soyuznikiv brav uchast u bitvi pri Graniku Mozhlivo razom iz Kallasom ta Aleksandrom Linkestijcem Antigon pidkoryuvav Zgidno z danimi epigrafiki Antigon keruvav vijskami yaki zajnyali ionijske misto Priyenu Takozh Antigon buv odnim iz chleniv vijskovoyi radi pri Oleksandri pid chas kampaniyi 334 333 rokiv do n e Vesnoyu 333 roku do n e Oleksandr priznachiv Antigona satrapom strategichno vazhlivoyi Velikoyi Frigiyi sho svidchit yak pro viznannya jogo zaslug a j pro bezumovnomu doviri makedonskogo carya Frigiya znahodilasya v samomu centri Maloyi Aziyi cherez neyi prohodili osnovni dorogi z Aziyi do Gellesponta ta Makedoniyi Oblast mezhuvala z nepokorenoyu Pisidiyeyu i navit Kappadokiyeyu i Paflagoniyeyu chiyi praviteli lishe formalno viznali vlada makedonyan 33 Takozh u forteci stolici oblasti Keleni zalishalisya perski vijska u kilkosti tisyachi karijciv ta sotni grekiv najmanciv Mizh garnizonom forteci ta makedonyanami bulo ukladeno ugodu sho voni pripinyat opir yaksho protyagom 60 dniv do nih ne pribudut osnovni vijska persiv Pislya pidkorennya Kelen Antigon vidpraviv na dopomogu Oleksandru 1500 najmanciv yaki brali uchast u bitvi pri Isse 34 35 36 Osoblivistyu bitvi pri Issi bulo roztashuvannya persiv ta Oleksandra obidva vijska znahodilisya spinoyu do teritoriyi yaku kontrolyuvav protivnik Pislya porazki persi buli zmusheni ryatuvatisya vtecheyu do Maloyi Aziyi Oleksandr zamist peresliduvannya persiv virushiv do Finikiyi de pochav oblogu Tira Antigon u chiyih volodinnyah viyavilisya znachni sili persiv buv zmushenij dovershiti znishennya vijska yake borolosya za Issi Kvint Kurcij Ruf zgaduye tri bitvi u yakih Antigon rozsiyav persiv 37 Paradoks situaciyi polyagav u tomu sho Antigon mav znachno menshu kilkist voyiniv porivnyano z chislom persiv sho vtikali oskilki osnovni sili makedonyan perebuvali pri Oleksandri Za odniyeyu z versij Antigon zmushenij buv zadiyati Kleandra z 4 tisyachami voyiniv yaki z Greciyi cherez Malu Aziyu do Aleksandru 38 39 333 roku do n e Antigon staye namisnikom zavojovanoyi Velikoyi Frigiyi Vin uzhe ne brav uchasti v podalshih pohodah Aleksandra Makedonskogo ale v bitvi pri Sardah rozbiv i zmusiv utekti persku armiyu yaka prorvalasya do Maloyi Aziyi u vzhe zavojovani makedonyanami oblasti poki Oleksandr pidkoryuvav Yegipet Ta zh oblast bula jomu nadana radoyu polkovodciv Oleksandra i v 323 do n e pislya smerti carya Koli zh u 321 roci Perdikka stav zagrozhuvati jomu za nepokoru vijnoyu Antigon podavsya do Yevropi de vstupiv u soyuz z Kraterom Antipatrom j Ptolemeyem i v 321 roci do n e voni razom ogolosili Perdikku vijnu Pislya zagibeli Perdikki vbitogo v Yegipti v lipni togo zh roku jogo zh vlasnimi oficerami pravitelem derzhavi Oleksandra Velikogo buv progoloshenij Antipatr a Antigon otrimavshi neobmezhenu vijskovu vladu v Aziyi prodovzhiv vijnu z prihilnikom Perdikki Evmenom namisnikom Kappadokiyi Cya zavzyata vijna velasya zi zminnim uspihom i zakinchilasya v 316 roci do n e polonom i stratoyu Evmena Potim Antigon usunuv namisnika Midiyi Pifona zmistiv satrapa Persidi Pevkesta i zavolodiv Vaviloniyeyu pravitel yakoyi Selevk utik do Ptolemeya Antigon stav gospodarem majzhe vsiyeyi derzhavi Oleksandra Makedonskogo krim Makedoniyi ta Yegiptu praviv yak neobmezhenij volodar Vin povnistyu vidijshov vid shidnoyi politiki Oleksandra spiravsya lishe na makedonciv a na azijciv divivsya yak lyudej nizhchogo sortu Bezmezhne vladolyubstvo Antigona prizvelo nareshti jogo do togo sho Ptolemej pidburyuvanij Selevkom pravitel Makedoniyi Kassandr i namisnik Frakiyi Lisimah uklali proti nogo koaliciyu i oskilki Antigon na lyubovnij podil imperiyi ne pogodzhuvavsya to voni ogolosili jomu v 315 r do n e vijnu U cij vijni Antigon vzyav rol zahisnika yunogo carya Oleksandra IV sina Oleksandra Velikogo prava yakogo porushuvalisya Kassandrom i Roksani U toj chas koli Kassandr napav na Malu Aziyu Ptolemej i Selevk vtorglisya do Siriyi de voni v 312 do n e pri Gazi rozbili sina Antigona Demetriya Poliorketa Selevk znovu zavoyuvav Vaviloniyu i zakripivsya u nij Antigon rushiv iz Maloyi Aziyi do Siriyi i zmusiv Ptolemeya do vidstupu bachachi sho vigrati vijnu ne vdastsya Ptolemej Kassandr i Lisimah uklali z nim 311 roku do n e mir za yakim kozhen zalishavsya pri svoyih volodinnyah Selevka v cyu ugodu ne vklyuchili i Antigon poslav proti nogo svogo sina Demetriya prote jogo rozgromili Selevka mizh 310 i 308 rokami do n e Pislya cogo pid kontrol Selevka perejshli Midiya Persida ta inshi azijski provinciyi Antigonu zalishilisya Mala Aziya Siriya Palestina ta Mesopotamiya Vtim Antigon dorozhiv same cimi provinciyami vin pochav buduvati novu stolicyu Antigoniyu na r Oront u Siriyi Jogo sin Demetrij Poliorket uspishno viv vijnu na mori proti koaliciyi yaka vidnovila vorozhi diyi u 307 roci do n e She 309 roku do n e Kassandr nakazav umertviti yunogo Oleksandra IV razom iz jogo matir yu Roksanoyu Pislya bliskuchoyi peremogi flotu Antigona pri Salamini na ostrovi Kipr nad Ptolemeyem ta jogo bratom Menelayem vin progolosiv sebe carem 306 r do n e Vsi inshi diadohi Ptolemej Lisimah Kassandr i Selevk nezabarom nasliduvali jogo priklad Vid namiru zavoyuvati Yegipet Antigon mav vidmovitisya oskilki chastinu jogo flotu bulo rozbito bureyu i vsyake vtorgnennya u krayinu Ptolemeya stalo nemozhlivim Napad na Rodos 305 304 roki do n e zalishivsya takozh bezuspishnim Ale 303 roku do n e Demetrij vignav Kassandra z Greciyi i zbiravsya piti za nim i do odnak naprikinci 302 roku do n e batko cherez natisk novoyi mogutnoyi koaliciyi Selevka Ptolemeya ta Lisimaha vidklikav jogo do Maloyi Aziyi Selevk priviv iz Indiyi kudi vtorgavsya u 305 roci do n e 500 bojovih sloniv yaki i virishili rezultat bitvi pri Ipsi u Frigiyi v 301 roci do n e Armiya Antigona skladalasya golovnim chinom z makedonciv u vijskah soyuznikiv bulo bagato azijciv navchenih za makedonskim zrazkom Antigon yakomu buv uzhe 81 rik bivsya do kincya ale buv rozgromlenij i vpav pronizanij drotikami jogo sin Demetrij vryatuvavsya z 8 tis voyiniv ale majzhe vsi volodinnya buli vtracheni Zagibel Antigona oznachala kinec jogo politiki poboriv svavillya ta zarozumilogo stavlennya do pidkorenih narodiv Ellinska politika Oleksandra v osnovi yakoyi lezhalo zblizhennya greckoyi ta shidnoyi kultur znovu stala chilnoyu Spodivayuchis na dopomogu sina Demetriya Poliorketa namagavsya vidnoviti derzhavu Aleksandra Velikogo pislya jogo smerti u 323 do n e Pershim sered diadohiv ogolosiv sebe basilevsom u 306 do n e Voyuyuchi z koaliciyeyu suprotivnikiv zaznav porazki pri Ipsi de zaginuv PrimitkiDimitrij Poliorket Voennaya enciklopediya SPb Ivan Dmitrievich Sytin 1912 T 9 S 100 101 d Track Q656d Track Q26160605d Track Q4114391d Track Q25376109d Track Q4448234 Lyubker F Antigonus Realnyj slovar klassicheskih drevnostej po Lyubkeru pod red F F Zelinskij A I Georgievskij M S Kutorga i dr SPb Obshestvo klassicheskoj filologii i pedagogiki 1885 S 96 97 d Track Q4249594d Track Q45275657d Track Q101490d Track Q656d Track Q694826d Track Q4135787d Track Q30059240d Track Q24933120d Track Q1459210 Billows 1997 s 329 333 Wheatley 2002 s 46 47 Billows 1997 s 336 337 Billows 1997 s 333 337 Billows 1997 s 337 339 Billows 1997 s 339 Billows 1997 s 339 340 Billows 1997 s 341 347 Billows 1997 s 36 Billows 1997 s 347 351 Billows 1997 s 351 352 Plutarh 1994 Demetrij 2 Arrian 1962 s 77 I 29 3 Elian 1963 XII 43 Diodor Sicilijskij 1960 XXI 1 Billows 1997 s 15 Antigon Ciklop Enciklopedicheskij slovar Brokgauza i Efrona v 86 t 82 t i 4 dop t SPb 1890 1907 ros doref Antigonus pod red chlenov F Zelinskogo i P Nikitina SPb 1885 nim ros Kaerst 1894 Billows 1997 s 16 18 Heckel 2006 s 32 Antigonus 1 Billows 1997 s 22 24 Plutarh 1990 s 353 Izrecheniya carej i polkovodcev Antigon 13 182 c Plutarh 1994 Demetrij 16 Billows 1997 s 21 Billows 1997 s 20 24 25 Billows 1997 s 20 21 Billows 1997 s 25 Billows 1997 s 25 26 Plutarh 1994 Aleksandr 70 Gabelko 2014 s 120 Billows 1997 s 27 29 Billows 1997 s 28 29 Billows 1997 s 16 18 29 Billows 1997 s 29 30 Diodor Sicilijskij 1993 s 284 XVII 17 3 Billows 1997 s 37 38 Billows 1997 s 38 39 Billows 1997 s 39 40 Billows 1997 s 40 41 PosilannyaAntigon Odnookij Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006