Міке́ни (дав.-гр. Μυκη̃ναι, також дав.-гр. Μυκήνη, грец. Μυκηναι) — давньогрецьке місто в північній частині Арголіди, на півострові Пелопонес, південна Греція.
Археологічні пам'ятки Мікени та Тиринф | |
---|---|
Archaeological Sites of Mycenae and Tiryns | |
Світова спадщина | |
![]() | |
37°43′51″ пн. ш. 22°45′22″ сх. д. / 37.73083333336077771° пн. ш. 22.75611111113877882° сх. д. | |
Країна | |
Тип | Культурний |
(Критерії) | i, ii, iii, iv, vi |
Об'єкт № | 941 |
Регіон | Європа і Північна Америка |
Зареєстровано: | 1999 (23 сесія) |
![]() | |
| |
|
Під час розкопок з 1876 року після тріумфального відкриття Трої німецький підприємець і філеллініст Генріх Шліман знайшов палац, толос, величні стіни, будинки ремісників стародавніх Мікен.
1999 року комплекс археологічних ділянок Мікен та Тиринфу як найяскравіших пам'яток мікенської цивілізації занесений ЮНЕСКО до списку переліку об'єктів світової спадщини в Греції.
Міфологія
Події багатьох давньогрецьких міфів та легенд відбуваються в Арголіді та Мікенах зокрема. Основні, пов'язані з Мікенами, міфи оповідають про те, що місто побудував легендарний Персей, син Зевса. Величні стіни мікенських укріпленнь побудували кіклопи, рід велетнів, тому будь-яку кладку з грубо витесаних кам'яних брил величезного розміру прийнято називати кіклопічною.
Назву місто отримало нібито тому, що, коли Персея мучила спрага, на цьому місці виріс гриб( грец. - mykos) і з нього потекла вода.
Місто вважалося місцем перебування нащадків Даная, Пелопідів, за яких посилився сусідній Аргос, що спромігся підпорядкувати собі Мікени. Однак найбільше Мікени відомі як резиденція царів Еврістея, онука Персея, царя Атрея та його сина Агамемнона; дружини Агамемнона Клітемнестри та їхніх дітей — Електри й Ореста.
Історія
Мікени розташовувалися на скелястому хребті, нависаючи зі сходу над проходом, яким можна було потрапити з Пелопоннесу на північ Греції. У зв'язку з важливою роллю, яку місто відігравало у доісторичну епоху, «мікенським» називають останній період доісторичної цивілізації в Греції, іменований ще III пізньоелладським (близько 1400—1100 до н. е.). Іноді термін «мікенський» застосовують до всієї пізньоелладської цивілізації (1600—1100 до н. е.).
У III-му тисячолітті до н. е. Мікени мали вигляд невеликого поселення, а з XVII століття до н. е. стали столицею однієї з держав ахейців. Розквіт Мікен припадає на 1400—1200 роки до н. е. Близько 1200 року до н. е. місто загинуло від пожежі, імовірно, під час дорійського вторгнення. В мікенську добу Мікени були царською резиденцією, їхня влада поширювалася на територію, яка, ймовірно, набагато перевершувала всі подібні державні утворення тієї епохи в даному регіоні і охоплювала всю північну частину Пелопоннесу.
Згодом Мікени поступово втратили своє значення, хоча під час греко-перських воєн вони посилали воїнів до Фермопіл і Платей. Аргівяни, які продовжували зберігати у війні ганебний нейтралітет, розсердившись на дії Мікен та скориставшись моментом, напали на місто разом з мешканцями міст Тегея і Клеони в 463 до н. е. Брак харчів змусив мікенців залишити укріплене місто, так Мікени були майже повністю знищені Аргосом, проте нечисленні мешканці зберігалися тут протягом усього періоду еллінізму.
Пізніше вони частиною вирушили у Керінію в Ахеї, а частиною у Македонію, де вже царював Александр Македонський. Історик Павсаній описує вцілілі на той час значні залишки міста: кіклопічну окружну стіну з Левовими воротами, скарбницю Атрея і гробниці Атрея та Агамемнона. До 2 століття н. е. місто повністю покинуте.
Археологічні розкопки
Перші розкопки в Мікенах проведені 1841 року грецьким археологом Кіріакосом Піттакісом. Він відкрив Левові ворота та відреставрував їх. Розкопками, проведеними в період 1874—1876 років Генріхом Шліманом, виявлена Скарбниця Атрея та численні артефакти. Подальші наукові розкопки в Мікенах нерегулярно проводили після 1886 року грецькими вченими, переважно , а планомірні дослідження проводилися тут в період 1920—1923 років під керівництвом Алана Вейса для . В середині 20 століття розкопки Мікен здійснював один з провідних грецьких археологів століття .
Головні отримані результати можуть бути згруповані за трьома категоріями: шахтні гробниці; поховання за межами міських стін, укріплення і палац.
Шахтні гробниці
Шахтні гробниці, виявлені в Мікенах Шліманом в 1876 році, являють собою найбільш ранні з об'єктів в цьому місці, предметів, що належать до неоліту, тут немає, а ранньо- та середньоелладські знахідки вкрай незначні. Предмети, знайдені в гробницях, належать до перехідного від середньоелладського до пізньоелладською періоду і служать ілюстрацією до зв'язків, які існували між Грецією та Критом близько 16 століття до н. е.
Ці гробниці являють собою шість великих кам'яних колодязів, що розташовані на території, яка була згодом обнесена стіною. У колодязях знайдено 19 скелетів, один з яких зберігся в частково муміфікованому вигляді. На обличчях кількох похованих були маски з карбованого золота, зокрема, так звана, Маска Агамемнона нині експонується в Національному археологічному музеї Афін.
У похованнях знайдені скарби — предмети із золота, срібла та бронзи, в тому числі ювелірні вироби, чаші, мечі, обручки та інші об'єкти. Серед останньої категорії — численні золоті диски та пластинки з карбуванням або тисненням на них у вигляді восьминогів, розеток та інших форм, типових для мікенських поховань: вони могли прикрашати одяг або використовуватись як прикраси для трун чи іншого оздоблення. Тут були також бронзові кинджали з руків'ями із карбованого золота і малюнками на клинках, виконаними в техніці золотої та срібної інкрустації. На двох з них містяться сцени полювання, зображені у живій, виразній манері. Загальна вага знайденого тут золота — понад 14 кг.
Поховання за межами міських стін
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlkxTDFSeVpXRnpkWEo1WDI5bVgwRjBjbVYxY3lVeVExOHhNM1JvWDJObGJuUjFjbmxmUWtOZmNtOTVZV3hmZEdodmJHOXpYM1J2YldKZmJtVmhjbDlOZVdObGJtRmxMV2x1ZEdWeWFXOXlMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFVY21WaGMzVnllVjl2Wmw5QmRISmxkWE1sTWtOZk1UTjBhRjlqWlc1MGRYSjVYMEpEWDNKdmVXRnNYM1JvYjJ4dmMxOTBiMjFpWDI1bFlYSmZUWGxqWlc1aFpTMXBiblJsY21sdmNpNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
За межами міста знайдені 9 купольних гробниць, або толосів, і велика кількість камерних гробниць. Купольні гробниці, які належать до 15 і 14 століть до н. е., — підземні склепінчасті споруди у формі архаїчного вулика, з високим куполом, у який потрапляли із коридору, або дромоса. Після поховання вхідний отвір закладали каменем, а дромос заповнювали землею, проте часто його знову розривали, використовуючи гробницю кілька разів. Купол споруджений за принципом несправжнього консольного зводу. Щоб розвантажити вхідний одвірок від навантаження, над нею споруджувалася несправжня арка, під якою зазвичай залишалося трикутний порожній простір. Можна припускати, що його заповнювали орнаментальні плити.
Найзначніший за розміром толос, він також найпізніший, називається нині Гробницею Атрея, або Скарбницею Атрея, складений із кам'яних блоків неймовірних розмірів. Було підраховано, що більша з двох балок важить близько 120 т. Вхідний отвір обрамляли дві напівколони з вигадливою різьбою, склепіння купола прикрашали бронзові розетки і горизонтальний пояс. Звід мав 15 м в діаметрі і піднімався вгору на 13 м, з одного його боку відкривався вхід в іншу поховальну камеру, яка, судячи з усього, залишилася незавершеною. Як і більшість подібних гробниць, гробниця Атрея розграбована ще у давнину. Камерні гробниці мали вигляд вирубаних у схилі гори прямокутних кімнат, куди потрапляли із дромоса. Вважається, що це гробниці заможних або навіть княжих, але не царських сімей. Деякі з них належать до 16 і 15 століть до н. е., але здебільшого вони належать до 14-12 століть до н. е.
Укріплення і палац
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJoTDAxNVkyVnVZV1ZmYkdsdmJsOW5ZWFJsWDJSbGRHRnBiRjlrYzJNd05qTTROQzVxY0djdk1qQXdjSGd0VFhsalpXNWhaVjlzYVc5dVgyZGhkR1ZmWkdWMFlXbHNYMlJ6WXpBMk16ZzBMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Найбільш пізні за часом об'єкти, виявлені в Мікенах, — палац і стіни фортеці. Ймовірно, вони належать до 14 століття до н. е., хоча є незначні залишки палацу 16-15 століть до н. е., що мав куди скромніші розміри. Збережені фортечні стіни, споруджені з колосальних кам'яних брил, грубо висічених, але відмінно пригнаних, не мають веж, проте ворота добре захищені бастіонами по сторонах.
Над входом, який здобув назву Левові ворота, встановлена трикутна плита, на якій викарбувані дві левиці, а між ними — колона, причому передні лапи левиць спираються на її підніжжя. Це єдиний вцілілий твір монументальної скульптури, що належить до даного періоду. Увійшовши у ворота, відвідувач опиняється на відкритому просторі, який в основному зайнятий огорожею, що йде по колу, утвореною двома рядами поставлених на ребро кам'яних плит: вони відзначають місця більш ранніх шахтних гробниць. Усередині цієї загородки були надгробки, на деяких висічені людські фігури.
Між колом огорожі і стіною розташовувалися будинки і складські приміщення. Пандусом звідси можна піднятися до погано збереженого палацу, в який входили по двомаршевих сходах у мінойському стилі із церемоніальними прийомними покоями. Нагорі сходів знаходився прямокутний двір, куди виходила велика зала, або мегарон, що складається з портика з двома колонами, приймальні та прямокутної головної зали. В останній розташовувалось круглої форми вогнище, яке було неодноразово розписане кольоровими візерунками на тонкому шарі штукатурки.
Чотири колони підтримували дах. Вище на горі було ще багато інших приміщень, але від них здебільшого не залишилося і сліду. У північно-західному куті укріпленої території існувало підземне джерело з резервуаром, до якого вели сходи в 83 ступені. Стародавня назва джерела — Персея. На вершині гори збереглись сліди архаїчного доричного храму, тут був виявлений важливий архаїчний рельєф, а також знайдені предмети, пов'язані з елліністичним періодом.
- Мікени, 2012
- Мікени, 2012
-
- Акрополь. 2001
Див. також
Ресурси Інтернету
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Мікени
- (рос.)
- Микены//Энциклопедия Кольера(рос.)
- Мікени. Пелопонес(укр.)
Примітки
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Mike ni dav gr Mykh nai takozh dav gr Mykhnh grec Mykhnai davnogrecke misto v pivnichnij chastini Argolidi na pivostrovi Pelopones pivdenna Greciya Arheologichni pam yatki Mikeni ta TirinfArchaeological Sites of Mycenae and Tiryns Svitova spadshina37 43 51 pn sh 22 45 22 sh d 37 73083333336077771 pn sh 22 75611111113877882 sh d 37 73083333336077771 22 75611111113877882Krayina GreciyaTip KulturnijKriteriyi i ii iii iv viOb yekt 941Region Yevropa i Pivnichna AmerikaZareyestrovano 1999 23 sesiya Mikeni na karti Greciyi Mikeni u Vikishovishi Pid chas rozkopok z 1876 roku pislya triumfalnogo vidkrittya Troyi nimeckij pidpriyemec i filellinist Genrih Shliman znajshov palac tolos velichni stini budinki remisnikiv starodavnih Miken 1999 roku kompleks arheologichnih dilyanok Miken ta Tirinfu yak najyaskravishih pam yatok mikenskoyi civilizaciyi zanesenij YuNESKO do spisku pereliku ob yektiv svitovoyi spadshini v Greciyi MifologiyaPodiyi bagatoh davnogreckih mifiv ta legend vidbuvayutsya v Argolidi ta Mikenah zokrema Osnovni pov yazani z Mikenami mifi opovidayut pro te sho misto pobuduvav legendarnij Persej sin Zevsa Velichni stini mikenskih ukriplenn pobuduvali kiklopi rid veletniv tomu bud yaku kladku z grubo vitesanih kam yanih bril velicheznogo rozmiru prijnyato nazivati kiklopichnoyu Nazvu misto otrimalo nibito tomu sho koli Perseya muchila spraga na comu misci viris grib grec mykos i z nogo potekla voda Misto vvazhalosya miscem perebuvannya nashadkiv Danaya Pelopidiv za yakih posilivsya susidnij Argos sho spromigsya pidporyadkuvati sobi Mikeni Odnak najbilshe Mikeni vidomi yak rezidenciya cariv Evristeya onuka Perseya carya Atreya ta jogo sina Agamemnona druzhini Agamemnona Klitemnestri ta yihnih ditej Elektri j Oresta IstoriyaMikeni roztashovuvalisya na skelyastomu hrebti navisayuchi zi shodu nad prohodom yakim mozhna bulo potrapiti z Peloponnesu na pivnich Greciyi U zv yazku z vazhlivoyu rollyu yaku misto vidigravalo u doistorichnu epohu mikenskim nazivayut ostannij period doistorichnoyi civilizaciyi v Greciyi imenovanij she III piznoelladskim blizko 1400 1100 do n e Inodi termin mikenskij zastosovuyut do vsiyeyi piznoelladskoyi civilizaciyi 1600 1100 do n e U III mu tisyacholitti do n e Mikeni mali viglyad nevelikogo poselennya a z XVII stolittya do n e stali stoliceyu odniyeyi z derzhav ahejciv Rozkvit Miken pripadaye na 1400 1200 roki do n e Blizko 1200 roku do n e misto zaginulo vid pozhezhi imovirno pid chas dorijskogo vtorgnennya V mikensku dobu Mikeni buli carskoyu rezidenciyeyu yihnya vlada poshiryuvalasya na teritoriyu yaka jmovirno nabagato perevershuvala vsi podibni derzhavni utvorennya tiyeyi epohi v danomu regioni i ohoplyuvala vsyu pivnichnu chastinu Peloponnesu Zgodom Mikeni postupovo vtratili svoye znachennya hocha pid chas greko perskih voyen voni posilali voyiniv do Fermopil i Platej Argivyani yaki prodovzhuvali zberigati u vijni ganebnij nejtralitet rozserdivshis na diyi Miken ta skoristavshis momentom napali na misto razom z meshkancyami mist Tegeya i Kleoni v 463 do n e Brak harchiv zmusiv mikenciv zalishiti ukriplene misto tak Mikeni buli majzhe povnistyu znisheni Argosom prote nechislenni meshkanci zberigalisya tut protyagom usogo periodu ellinizmu Piznishe voni chastinoyu virushili u Keriniyu v Aheyi a chastinoyu u Makedoniyu de vzhe caryuvav Aleksandr Makedonskij Istorik Pavsanij opisuye vcilili na toj chas znachni zalishki mista kiklopichnu okruzhnu stinu z Levovimi vorotami skarbnicyu Atreya i grobnici Atreya ta Agamemnona Do 2 stolittya n e misto povnistyu pokinute Arheologichni rozkopkiPershi rozkopki v Mikenah provedeni 1841 roku greckim arheologom Kiriakosom Pittakisom Vin vidkriv Levovi vorota ta vidrestavruvav yih Rozkopkami provedenimi v period 1874 1876 rokiv Genrihom Shlimanom viyavlena Skarbnicya Atreya ta chislenni artefakti Podalshi naukovi rozkopki v Mikenah neregulyarno provodili pislya 1886 roku greckimi vchenimi perevazhno a planomirni doslidzhennya provodilisya tut v period 1920 1923 rokiv pid kerivnictvom Alana Vejsa dlya V seredini 20 stolittya rozkopki Miken zdijsnyuvav odin z providnih greckih arheologiv stolittya Golovni otrimani rezultati mozhut buti zgrupovani za troma kategoriyami shahtni grobnici pohovannya za mezhami miskih stin ukriplennya i palac Shahtni grobnici Zolota Maska Agamemnona v Nacionalnomu arheologichnomu muzeyi Afin Shahtni grobnici viyavleni v Mikenah Shlimanom v 1876 roci yavlyayut soboyu najbilsh ranni z ob yektiv v comu misci predmetiv sho nalezhat do neolitu tut nemaye a ranno ta serednoelladski znahidki vkraj neznachni Predmeti znajdeni v grobnicyah nalezhat do perehidnogo vid serednoelladskogo do piznoelladskoyu periodu i sluzhat ilyustraciyeyu do zv yazkiv yaki isnuvali mizh Greciyeyu ta Kritom blizko 16 stolittya do n e Ci grobnici yavlyayut soboyu shist velikih kam yanih kolodyaziv sho roztashovani na teritoriyi yaka bula zgodom obnesena stinoyu U kolodyazyah znajdeno 19 skeletiv odin z yakih zberigsya v chastkovo mumifikovanomu viglyadi Na oblichchyah kilkoh pohovanih buli maski z karbovanogo zolota zokrema tak zvana Maska Agamemnona nini eksponuyetsya v Nacionalnomu arheologichnomu muzeyi Afin U pohovannyah znajdeni skarbi predmeti iz zolota sribla ta bronzi v tomu chisli yuvelirni virobi chashi mechi obruchki ta inshi ob yekti Sered ostannoyi kategoriyi chislenni zoloti diski ta plastinki z karbuvannyam abo tisnennyam na nih u viglyadi vosminogiv rozetok ta inshih form tipovih dlya mikenskih pohovan voni mogli prikrashati odyag abo vikoristovuvatis yak prikrasi dlya trun chi inshogo ozdoblennya Tut buli takozh bronzovi kindzhali z rukiv yami iz karbovanogo zolota i malyunkami na klinkah vikonanimi v tehnici zolotoyi ta sribnoyi inkrustaciyi Na dvoh z nih mistyatsya sceni polyuvannya zobrazheni u zhivij viraznij maneri Zagalna vaga znajdenogo tut zolota ponad 14 kg Pohovannya za mezhami miskih stin Vnutrishnye primishennya Grobnici Atreya Za mezhami mista znajdeni 9 kupolnih grobnic abo tolosiv i velika kilkist kamernih grobnic Kupolni grobnici yaki nalezhat do 15 i 14 stolit do n e pidzemni sklepinchasti sporudi u formi arhayichnogo vulika z visokim kupolom u yakij potraplyali iz koridoru abo dromosa Pislya pohovannya vhidnij otvir zakladali kamenem a dromos zapovnyuvali zemleyu prote chasto jogo znovu rozrivali vikoristovuyuchi grobnicyu kilka raziv Kupol sporudzhenij za principom nespravzhnogo konsolnogo zvodu Shob rozvantazhiti vhidnij odvirok vid navantazhennya nad neyu sporudzhuvalasya nespravzhnya arka pid yakoyu zazvichaj zalishalosya trikutnij porozhnij prostir Mozhna pripuskati sho jogo zapovnyuvali ornamentalni pliti Najznachnishij za rozmirom tolos vin takozh najpiznishij nazivayetsya nini Grobniceyu Atreya abo Skarbniceyu Atreya skladenij iz kam yanih blokiv nejmovirnih rozmiriv Bulo pidrahovano sho bilsha z dvoh balok vazhit blizko 120 t Vhidnij otvir obramlyali dvi napivkoloni z vigadlivoyu rizboyu sklepinnya kupola prikrashali bronzovi rozetki i gorizontalnij poyas Zvid mav 15 m v diametri i pidnimavsya vgoru na 13 m z odnogo jogo boku vidkrivavsya vhid v inshu pohovalnu kameru yaka sudyachi z usogo zalishilasya nezavershenoyu Yak i bilshist podibnih grobnic grobnicya Atreya rozgrabovana she u davninu Kamerni grobnici mali viglyad virubanih u shili gori pryamokutnih kimnat kudi potraplyali iz dromosa Vvazhayetsya sho ce grobnici zamozhnih abo navit knyazhih ale ne carskih simej Deyaki z nih nalezhat do 16 i 15 stolit do n e ale zdebilshogo voni nalezhat do 14 12 stolit do n e Ukriplennya i palac Trikutna plita Levovih vorit Najbilsh pizni za chasom ob yekti viyavleni v Mikenah palac i stini forteci Jmovirno voni nalezhat do 14 stolittya do n e hocha ye neznachni zalishki palacu 16 15 stolit do n e sho mav kudi skromnishi rozmiri Zberezheni fortechni stini sporudzheni z kolosalnih kam yanih bril grubo visichenih ale vidminno prignanih ne mayut vezh prote vorota dobre zahisheni bastionami po storonah Nad vhodom yakij zdobuv nazvu Levovi vorota vstanovlena trikutna plita na yakij vikarbuvani dvi levici a mizh nimi kolona prichomu peredni lapi levic spirayutsya na yiyi pidnizhzhya Ce yedinij vcililij tvir monumentalnoyi skulpturi sho nalezhit do danogo periodu Uvijshovshi u vorota vidviduvach opinyayetsya na vidkritomu prostori yakij v osnovnomu zajnyatij ogorozheyu sho jde po kolu utvorenoyu dvoma ryadami postavlenih na rebro kam yanih plit voni vidznachayut miscya bilsh rannih shahtnih grobnic Useredini ciyeyi zagorodki buli nadgrobki na deyakih visicheni lyudski figuri Mizh kolom ogorozhi i stinoyu roztashovuvalisya budinki i skladski primishennya Pandusom zvidsi mozhna pidnyatisya do pogano zberezhenogo palacu v yakij vhodili po dvomarshevih shodah u minojskomu stili iz ceremonialnimi prijomnimi pokoyami Nagori shodiv znahodivsya pryamokutnij dvir kudi vihodila velika zala abo megaron sho skladayetsya z portika z dvoma kolonami prijmalni ta pryamokutnoyi golovnoyi zali V ostannij roztashovuvalos krugloyi formi vognishe yake bulo neodnorazovo rozpisane kolorovimi vizerunkami na tonkomu shari shtukaturki Chotiri koloni pidtrimuvali dah Vishe na gori bulo she bagato inshih primishen ale vid nih zdebilshogo ne zalishilosya i slidu U pivnichno zahidnomu kuti ukriplenoyi teritoriyi isnuvalo pidzemne dzherelo z rezervuarom do yakogo veli shodi v 83 stupeni Starodavnya nazva dzherela Perseya Na vershini gori zbereglis slidi arhayichnogo dorichnogo hramu tut buv viyavlenij vazhlivij arhayichnij relyef a takozh znajdeni predmeti pov yazani z ellinistichnim periodom Mikeni 2012 Mikeni 2012 Levovi vorota Akropol 2001Div takozhLevovi vorota Skarbnicya Atreya Mikenska civilizaciyaResursi InternetuVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Mikeni ros Mikeny Enciklopediya Kolera ros Mikeni Pelopones ukr Primitki Nazva v oficijnomu anglomovnomu spisku Gomer II 4 52 Gerodot 7 202 Gerodot 9 27 Pavsanij 2 16 5 Wace A J V Mycenae an archaeological history and guide Princeton 1949 Mylonas G E Mycenae and the Mycenaean age Princeton 1966