Дмитро́ Іва́нович Менделє́єв (рос. Дмитрий Иванович Менделеев; 27 січня (8 лютого) 1834, Тобольськ — 20 січня (2 лютого) 1907, Санкт-Петербург) — російський хімік, один з авторів періодичної таблиці хімічних елементів. У 1882 році Лондонське королівське товариство присудило золоті медалі Деві з формулюванням «За відкриття періодичних співвідношень атомних ваг» спільно Менделєєву й німецькому хіміку Лотару Юліусу Маєру.
Життєпис
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkl6TDAxbFpHVnNaV1ZtWmw5aWVWOXlaWEJwYmk1cWNHY3ZNakF3Y0hndFRXVmtaV3hsWldabVgySjVYM0psY0dsdUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Дмитро Іванович Менделєєв народився 8 лютого 1834 року у Тобольську, у родині директора місцевої гімназії. З 1850 року навчався на фізико-математичному факультеті Петербурзького педагогічного інституту, який у 1855 році закінчив його із золотою медаллю. Відтак його було направлено учителем гімназії спочатку до Сімферополя, а потім до Одеси, де він працював у Рішельєвському ліцеї. У 1856 році Дмитро Менделєєв відправився до Петербургу й захистив магістерську дисертацію за темою «Про питомі об'єми», після чого на початку 1857 року його було прийнято приват-доцентом на кафедру хімії Петербурзького університету. У 1859–1861 роках він перебував у науковому відрядженні в Німеччині, у Гейдельберзькому університеті. У 1860 році Менделєєв взяв участь у роботі першого міжнародного хімічного конгресу в Карлсруе.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekl3THlWRU1DVTVOQ1ZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDT0NWRU1TVTRNaVZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNPVjhsUkRBbE9UZ2xSREFsUWpJbFJEQWxRakFsUkRBbFFrUWxSREFsUWtVbFJEQWxRaklsUkRBbFFqZ2xSREVsT0RkZkpVUXdKVGxESlVRd0pVSTFKVVF3SlVKRUpVUXdKVUkwSlVRd0pVSTFKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUkxSlVRd0pVSTFKVVF3SlVJeVh6RXlMbXB3Wnk4eU5UQndlQzBsUkRBbE9UUWxSREFsUWtNbFJEQWxRamdsUkRFbE9ESWxSREVsT0RBbFJEQWxRamdsUkRBbFFqbGZKVVF3SlRrNEpVUXdKVUl5SlVRd0pVSXdKVVF3SlVKRUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSXlKVVF3SlVJNEpVUXhKVGczWHlWRU1DVTVReVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNOQ1ZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDTWw4eE1pNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
У 1861 році Менделєєв написав перший у Російській імперії підручник з органічної хімії. Навесні 1862 року підручник було визнано гідним повної . У 1863 році він отримав місце професора в Петербурзькому технологічному інституті, а в 1866 році — у Петербурзькому університеті, де читав лекції з органічної, неорганічної й технічної хімії. У 1865 році Менделєєв захистив докторську дисертацію за темою «Про сполуки спирту з водою».
У 1867 році Менделєєв перейшов у Петербурзький університет на посаду професора хімії й повинен був читати лекції з неорганічної хімії. Однак, на його думку, ні в Росії, ні за кордоном не було курсу загальної хімії, який можна було б рекомендувати студентам. Дмитро Іванович вирішив написати його сам.
Ця праця одержала назву «Основи хімії», і виходила протягом декількох років окремими випусками. Працюючи над другим випуском, Менделєєв зіштовхнувся зі складнощами, пов'язаними з послідовністю викладу матеріалу. Спочатку він хотів згрупувати всі описані ним елементи за валентностями, але потім обрав інший метод і об'єднав їх в окремі групи, виходячи з подібності властивостей і атомної ваги. На той час вже були спроби скласти таблиці елементів. Німецький хімік Ґмелін (нім. Gmelin), опублікував свою таблицю в 1843 році. У 1857 році англійський хімік (англ. William Odling) запропонував свою. Однак зв'язок груп елементів між собою залишався незрозумілим. Менделєєву вдалося знайти його, розташувавши всі елементи в порядку зростання їхньої атомної маси.
Написавши на окремих картках назви елементів з позначенням їхньої атомної маси і корінних властивостей, Менделєєв став розкладати їх у різноманітних комбінаціях, переставляючи і змінюючи місцями. Справа ускладнювалася тим, що багато елементів тоді ще не були відкриті, а атомна вага уже відомих визначена з великими похибками. Однак Дмитро Іванович незабаром виявив закономірність. У лютому 1869 року Менделєєв розіслав російським і закордонним хімікам надрукований на окремому аркуші «Досвід системи елементів, заснований на їхній атомній вазі і хімічній подібності».
Перший варіант періодичної таблиці досить сильно відрізнявся від звичної таблиці Менделєєва. Кілька елементів, як потім виявилося, були в цьому першому варіантові розміщені не за своїми місцями. Однак, зіставляючи властивості елементів, що потрапили у вертикальні стовпчики, можна було ясно бачити, що вони періодично змінюються мірою зростання атомної ваги. Незбіжність у своєму періодичному ряді Менделєєв пояснив тим, що науці відомі ще не всі хімічні елементи.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0yTDFSb1pWOVRiM1pwWlhSZlZXNXBiMjVmTVRrMk9WOURVRUZmTXpjMk1WOXpkR0Z0Y0Y4bE1qaE5aVzVrWld4bFpYWmZZVzVrWDBadmNtMTFiR0VsTWprdWFuQm5MekkxTUhCNExWUm9aVjlUYjNacFpYUmZWVzVwYjI1Zk1UazJPVjlEVUVGZk16YzJNVjl6ZEdGdGNGOGxNamhOWlc1a1pXeGxaWFpmWVc1a1gwWnZjbTExYkdFbE1qa3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Він залишив у таблиці чотири незаповнені клітинки, але спрогнозував їхню атомну вагу і хімічну подібність. Він також виправив неточно визначені атомні маси елементів. Перший варіант таблиці Дмитро Іванович згодом відкорегував. Поряд з головними груповими елементами Менделєєв став виділяти підгрупи. Він виправив атомну вагу одинадцяти елементів і змінив місце розташування двадцятьох. У 1871 році періодична таблиця прийняла цілком сучасний вигляд. Однак, ніхто з відомих європейських хіміків не оцінив важливості зробленого Менделєєвим відкриття.
Ставлення до періодичного закону змінилося тільки в 1875 році, коли був відкритий елемент галій, властивості якого збігалися з прогнозами Менделєєва. Новим тріумфом Менделєєва стало відкриття в 1879 році скандію, а в 1886 — германію, властивості яких також відповідали описам Менделєєва.
У наступні роки з-під пера Менделєєва вийшло ще кілька основних праць з різних розділів хімії. Його повна наукова і літературна спадщина величезна і містить 431 роботу. Праці Менделєєва отримали широке міжнародне визнання. Він був обраний членом багатьох академій наук, іноземних наукових товариств. Однак Російська академія наук на виборах 1880 року забалотувала його через внутрішні суперечки між «російською» та «німецькою партіями», які тоді існували в РАН.
Пішовши в 1890 році у відставку, Менделєєв брав активну участь у виданні Енциклопедичного словника Брокгауза й Ефрона, був консультантом у пороховій лабораторії при Морському міністерстві. Провівши необхідні дослідження, усього за три роки він розробив ефективний склад бездимного пороху. У 1893 році Менделєєв був призначений хранителем (керівником) Головної палати мір і ваги.
Помер Дмитро Іванович Менделєєв у лютому 1907 року в Петербурзі від запалення легень.
Науковий внесок
Дмитро Іванович Менделєєв — автор фундаментальних досліджень з хімії, фізики, метрології, метеорології, економіки, автор основних праць з повітроплавання, сільського господарства, хімічної технології, народної освіти та інших робіт, тісно пов'язаних з потребами розвитку продуктивних сил Російської імперії.
У 1854–1856 роках Дмитро Менделєєв досліджував явища ізоморфізму, що розкривають відносини між формою кристалів та хімічним складом сполук, а також залежність властивостей елементів від величини їхніх атомних мас. У 1860 році він відкрив , або критичну температуру. Але 16 грудня 1860 писав він з Гейдельберга попечителеві Санкт-Петербурзького навчального округу І. Д. Делянову, що: «… головним предметом моїх занять є фізична хімія».
У 1859 році він сконструював пікнометр — прилад для визначення густини рідини. У 1865–1887 роках Менделєєв створив , розвинув ідеї про існування сполук змінного складу.
Досліджуючи гази, Менделєєв знайшов у 1874 році загальне рівняння стану ідеального газу, що включає як частковість залежність стану газу від температури, виявлену у 1834 році фізиком Б. П. Е. Клапейроном (рівняння Клапейрона-Менделєєва).
У 1877 році Менделєєв висунув гіпотезу походження нафти з карбідів важких металів, яка, правда, на сьогодні більшістю вчених не приймається; запропонував принцип дробової перегонки при переробці нафти. У 1880 році він висунув ідею підземної газифікації вугілля. Також Менделєєв займався питаннями хімізації сільського господарства, пропагував використання мінеральних добрив, зрошення посушливих земель. Спільно з І. М. Чельцовим брав у 1890–1892 роках участь у розробці бездимного пороху.
Дмитро Іванович Менделєєв є автором низки робіт з метрології: він створив точну теорію ваг, розробив найкращі конструкції коромисла і аретира, запропонував найточніші прийоми зважування.
Свого часу інтереси Менделєєва були близькі до мінералогії, його колекція мінералів дбайливо зберігається і зараз у Музеї кафедри мінералогії Санкт-Петербурзького університету, а друза гірського кришталю з його столу є одним з найкращих експонатів у вітрині кварцу. Малюнок цієї друзи він помістив у перше видання «Загальної хімії» (1903 рік). Студентська робота Дмитра Менделєєва була присвячена ізоморфізму в мінералах.
Періодичний закон
Працюючи над працею «Основи хімії», Дмитро Іванович Менделєєв відкрив у лютому року один з фундаментальних законів природи — періодичний закон хімічних елементів.
6 березня 1869 знамениту доповідь Менделєєва «Співвідношення властивостей з атомною масою елементів» прочитав М. О. Меншуткін на засіданні Російського хімічного товариства. У тому ж році це повідомлення німецькою мовою з'явилося в журналі «Zeitschrift für Chemie», а в 1871 році в журналі «Annalen der Chemie» була здійснена розгорнута публікація Д. І. Менделєєва, присвячена його відкриттю — «нім. Die periodische Gesetzmässigkeit der Elemente» (Періодична закономірність хімічних елементів).
Окремі вчені в низці країн, особливо в Німеччині, співавтором відкриття вважають Лотара Маєра. Істотна відмінність цих систем полягає в тому, що таблиця Лотара Маєра — це один з варіантів класифікації відомих на той час хімічних елементів; виявлена Дмитром Менделєєвим періодичність — це система, яка дала розуміння закономірності, що дозволила визначити місце в ній елементів, невідомих в той час, передбачити не тільки існування, але і дати їх характеристики.
Розвиваючи в 1869–1871 роках ідеї періодичності, Дмитро Іванович Менделєєв увів поняття про місце елемента в періодичній системі як сукупності його властивостей у зіставленні з властивостями інших елементів. На цій основі, зокрема, спираючись на результати вивчення послідовності зміни склоутворювальних оксидів, виправив значення атомних мас 9 елементів (берилію, індію, урану та ін.) Передбачив у 1870 році існування, обчислив атомні маси й описав властивості трьох ще не відкритих тоді елементів — «екаалюмінію» (відкритий в 1875 році і названий галієм), «екабору» (відкритий в 1879 році і названий скандієм) і «екасіліцію» (відкритий в 1885 році і названий германієм). Потім пророкував існування ще восьми елементів, у тому числі «двітеллура» — полонію (відкритий у 1898 році), «екайоду» — астату (відкритий у 1942–1943 роках), «екамарганцю» — технецію (відкритий у 1937 році), «двімарганцю» — ренію (відкритий у 1925 році), «екацезію» — франція (відкритий у 1939 році).
Дослідження газів
Ця тема в наукової діяльності Д. І. Менделєєва пов'язана, перш за все, з пошуком вченим фізичних причин періодичності. Оскільки властивості елементів перебували в періодичній залежності від атомних ваг, маси, дослідник шукав можливість пролити світло на цю проблему, з'ясовуючи причини сил тяжіння і за допомогою вивчення властивостей їхнього передавального середовища.
Концепція «світового ефіру» мала в XIX столітті великий вплив на можливе рішення даної проблеми. Передбачалося, що «ефір», що заповнює міжпланетний простір, є середовищем, що передає світло, тепло і гравітацію. Дослідження сильно розріджених газів представлялося можливим засобом доведення існування названої субстанції, коли властивості «звичайної» речовини вже не здатні були б приховувати властивості «ефіру».
Одна з гіпотез Д. І. Менделєєва зводилася до того, що специфічним станом газів повітря при великому розрідженні і міг виявитися «ефір» або якийсь газ з дуже малою вагою. Дмитро Менделєєв написав на відбитку з «Основ хімії», на періодичній системі 1871 року: «Легше всіх ефір, в мільйони разів», а в робочому зошиті 1874 року вчений висловлює ще більш ясно хід думки: «При нульовому тиску у повітря є деяка щільність, це і є ефір!». Проте серед його публікацій цього часу таких певних міркувань не висловлено.
У контексті припущень, пов'язаних з поведінкою сильно розрідженого газу (інертного — «найлегшого хімічного елемента») в космічному просторі, Д. І. Менделєєв спирається на відомості, отримані астрономом А. А. Бєлопольським: «Інспектор Головної Палати мір і ваг, обов'язково забезпечив мене наступними результатами новітніх досліджень, у тому числі і Бєлопольського». А далі він прямо посилається на ці дані у своїх висновках. При всій гіпотетичній спрямованості вихідних передумов цих досліджень, основним і найважливішим результатом в області фізики, отриманим завдяки ним Дмитром Менделєєвим, було виведення рівняння стану ідеального газу, що містить універсальну газову сталу. Також дуже важливим, але трохи передчасним, було запропоноване Д. І. Менделєєвим введення термодинамічної шкали температур.
Вченим також було обрано правильний напрямок для опису властивостей реальних газів. Віріальні розкладання, використані ним, відповідають першим наближенням у відомих зараз рівняннях для реальних газів.
У розділі, що має відношення до досліджень газів і рідин, Дмитром Менделєєвим написано 54 роботи.
Політ на аеростаті
У зв'язку з роботами по газах Дмитро Менделєєва зацікавився питаннями метеорології та повітроплавання. 7-го серпня 1887 року Дмитро Іванович повинен був зробити спостереження повного сонячного затемнення з аеростату, що мав піднятися з Твері. Управляти аеростатом доручили досвідченому аеронавту А. М. Кованько.
Перед самим підйомом з'ясувалося, що через недосконалість обладнання, що генерує водень, підйомна сила аеростата недостатня і двом летіти не можна. Дмитро Іванович сказав, що він полетить один, Кованько дав потрібні вказівки і покинув кошик. Аеростат піднявся вище хмар. Спостереження і експерименти виконувалися на висоті від 600 до 1000 метрів. Аеростат приземлився пролетівши від місця старту близько 70 кілометрів.
Нагороди і почесні звання
Дмитро Менделєєв був нагороджений орденами:
- Орден Святого Володимира 1 ступеня
- Орден Святого Володимира 2 ступеня
- Орден Святого Олександра Невського
- Орден Білого Орла
- Орден Святої Анни 1 ступеня
- Орден Святої Анни 2 ступеня
- Орден Святого Станіслава 1 ступеня
- Орден Почесного Легіону
Науковий авторитет Дмитра Менделєєва був величезний. Список титулів і звань його включає понад сто найменувань. Практично всіма російськими і більшістю найшанованіших зарубіжних академій наук, університетів і наукових товариств він був обраний своїм почесним членом. Тим не менш, свої праці, приватні та офіційні звернення він підписував без вказівки причетності до них: «Д. Менделєєв» або «професор Менделєєв», вкрай рідко згадуючи якісь присвоєні йому почесні звання.
Дмитро Іванович Менделєєв — доктор Туринської Академії наук (1893) і Кембриджського університету (1894), доктор хімії Санкт-Петербурзького університету (1865), доктор права Единбурзького (1884) і Принстонського (1896) університетів, університету Глазго (1904), доктор цивільного права Оксфордського університету (1894), доктор філософії та магістр вільних мистецтв Геттінгенського університету (1887) та член Геттінгенської академії наук; член Королівських товариств: (королівського товариства сприяння природним наукам, 1892), Едінбурзького (1888), (1886); член академій наук: (Accademia dei Lincei, 1893), Королівської академії наук Швеції (1905), Американської академії мистецтв і наук (1889), Національної академії наук Сполучених Штатів Америки (Бостон, 1903), Данської королівської Академії наук (Копенгаген, 1889), Ірландської королівської академії (1889), (Загреб), Чеської академії наук, літератури і мистецтва (1891), Краківської (1891), (1896), Академії мистецтв (Санкт-Петербург, 1893); почесний член Королівського інституту (Royal Insnitution of Great Britain, Лондон, 1891); член-кореспондент Санкт-Петербурзької (1876), Паризької (1899), Прусської (1900), Угорської (1900), (1901), (1904) академій наук; почесний член Московського (1880), Київського (1880), Казанського (1880), Харківського (1880), Новоросійського (1880), Юр'ївського (1902), Санкт-Петербурзького (1903), Томського (1904) університетів, а також — Інституту сільського господарства та лісівництва у Новій Олександрії (1895), Санкт-Петербурзького технологічного (1904) і Санкт-Петербурзького політехнічного інститутів, Санкт-Петербурзької медико-хірургічної (1869) і Петровської землеробської і лісової академії (1881), Московського технічного училища (1880), Миколаївської інженерної Академії та училища.
Дмитра Менделєєва обрали своїм почесним членом Російське фізико-хімічне (1880), Російське технічне (1881), Російське астрономічне (1900), Санкт-Петербурзьке мінералогічне (1890) товариства, і ще близько 30 сільськогосподарських, медичних, фармацевтичних та інші російських товариств — самостійних і університетських: Товариство біологічної хімії (Міжнародне об'єднання для сприяння дослідженням, 1899), Товариство дослідників природи в Брауншвейгу (1888), Англійське (1883), Американське (1889), Німецьке (1894) хімічні товариства, Фізичне товариство у Франкфурті-на-Майні (1875) та Товариство фізичних наук в Бухаресті (1899), Фармацевтичне товариство Великої Британії (1888), Філадельфійський фармацевтичний коледж (1893), Королівське товариство наук і літератури в Гетеборзі (1886), Манчестерське літературно-філософське (1889) і Кембріджське філософське (1897) товариства, Королівське філософське товариство в Глазго (1904), Наукове товариство Антоніо Альцате (Мехіко, 1904), Міжнародний комітет мір і ваг (1901) і багато інших наукових установ.
Вчений удостоєний медалі Деві Лондонського королівського товариства (1882), медалі Академії метеорологічної аеростатіку (Париж, 1884), Фарадеевского медалі Англійського хімічного товариства (1889), медалі Коплі Лондонського королівського товариства (1905) та багатьох інших нагород.
Пам'ять
На честь ученого проводяться та .
На його честь названо астероїд 2769 Менделеєв.
Пам'ятники
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemsxTHlWRU1DVTVReVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNOQ1ZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUWlWRU1TVTVOQ1ZFTVNVNU5DVkVNQ1ZDTWkwbFJEQWxRVEVsUkRBbE9VWWxSREFsUWpFdWFuQm5Mekl3TUhCNExTVkVNQ1U1UXlWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDTkNWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1FpVkVNU1U1TkNWRU1TVTVOQ1ZFTUNWQ01pMGxSREFsUVRFbFJEQWxPVVlsUkRBbFFqRXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
У Санкт-Петербурзі встановлено пам'ятники:
- У дворі Технологічного інституту — Московський проспект, 26/49. Скульптор М. Г. Манізер. Пам'ятник відкрито 28 листопада 1928.
- У будівлі Палати мір і ваг (нині ВНДІ метрології ім. Д. І. Менделєєва) — Московський проспект, 19. Скульптор І. Я. Гінцбург. Пам'ятник відкритий 2 лютого 1932 року.
- У дворі Інституту експериментальної медицини (НІІЕМ СЗО РАМН). Автор І. Ф. Безпалов (1935).
- Мозаїчна періодична таблиця елементів. 1935 р., худ. В. А. Фролов. Пам'ятник монументального мистецтва Федерального значення Російської Федерації.
У Москві:
- Перед входом в будівлю Хімічного факультету МГУ.
- На першому поверсі головного корпусу імені Менделєєва.
Також в Росії пам'ятники Д. І. Менделєєву встановлено у:
- в місті Тобольську в Сибіру.
- у селі Тобольського району Тюменської області.
В Україні пам'ятники є у:
- місті Києві, на Проспекті Перемоги, 37 (перед входом в корпус хіміко-технологічного факультету НТУУ «КПІ»). Пам'ятник відкрито в травні 1998 року.
- місті Рубіжному Луганської області на вулиці Менделєєва.
Деякі роботи
- Менделеев Д. И. Еще о расширении жидкостей (Ответ профессору Авенариусу)[недоступне посилання з квітня 2019]. — СПб.: Тип. В. Демакова, 1884. — 18 с.
- Менделеев Д. И. Об опытах над упругостью газов[недоступне посилання з квітня 2019]. Сообщение Д. И. Менделеева в Императорском Русском техническом обществе — 21 янв. 1881 г. — СПб., 1881. — 22 с.
- Менделеев Д. И. Дополнения к познанию России[недоступне посилання з квітня 2019]. Посмертное издание. СПб.: А. С. Суворин, 1907. — 109 с. + I л. портрет.
- Менделеев Д. И. Изоморфизм в связи с другими отношениями кристаллической формы к составу[недоступне посилання з квітня 2019]. Диссертация, представленная при окончании курса в Главном педагогическом институте студентом Д. Менделеевым. — СПб., 1856. — 234 с.
- Менделеев Д. И. О сопротивлении жидкостей и о воздухоплавании[недоступне посилання з липня 2019]: Вып. 1. — СПб.: Тип. В. Демакова, 1880. — 80 с.: табл.
- Менделеев Д. И. Заветные мысли (1905)
- Менделеев Д. И. Попытка химического понимания мирового эфира (1902)
Див. також
Примітки
- https://www.biography.com/people/dmitri-mendeleyev-9405465
- Л. Чугаев Менделеев, Дмитрий Иванович // Новый энциклопедический словарь — СПб: 1915. — Т. 26. Мацеевский — Молочная кислота. — С. 263–269.
- И. Чельцов, В. К. Менделеев, Дмитрий Иванович // Энциклопедический словарь — СПб: Брокгауз — Ефрон, 1896. — Т. XIX. — С. 82–85.
- Погодин С. А. Менделеев Дмитрий Иванович // Большая советская энциклопедия: [в 30 т.] / под ред. А. М. Прохоров — 3-е изд. — Москва: Советская энциклопедия, 1974. — Т. 16 : Мёзия — Моршанск. — С. 67–69.
- Mendeléeff, Dmitri Ivanovich // Encyclopædia Britannica: a dictionary of arts, sciences, literature and general information / H. Chisholm — 11 — New York, Cambridge, England: University Press, 1911.
- Менделеев, Дмитрий Иванович // Маммилярия — Мера стоимости — 1938. — Т. 38.
- Czech National Authority Database
- NNDB — 2002.
- www.accademiadellescienze.it
- Nenad Raos. Pan-Slavism and the Periodic System of the Elements // Bull. Hist. Chem.. — 2012. — Т. 37, вип. 1. — С. 24-28. Процитовано 23.06.2012.
- Д. І. Менделєєв. Спроба хімічного розуміння світового ефіру. 1902.
- . royallib.com. Архів оригіналу за 5 березня 2020. Процитовано 27 квітня 2020.
Джерела
- Летопись жизни и деятельности Д. И. Менделеева / отв. ред. О. В. Сторонкин. — Л. : Наука, 1984.(рос.)
Посилання
- Сайт музею-архіву Д. І. Менделєєва [ 21 березня 2009 у Wayback Machine.]
- Менделєєв Дмитро Іванович — стаття на сайті Geniuses.club [ 21 травня 2021 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Dmitro Iva novich Mendelye yev ros Dmitrij Ivanovich Mendeleev 27 sichnya 8 lyutogo 1834 18340208 Tobolsk 20 sichnya 2 lyutogo 1907 Sankt Peterburg rosijskij himik odin z avtoriv periodichnoyi tablici himichnih elementiv U 1882 roci Londonske korolivske tovaristvo prisudilo zoloti medali Devi z formulyuvannyam Za vidkrittya periodichnih spivvidnoshen atomnih vag spilno Mendelyeyevu j nimeckomu himiku Lotaru Yuliusu Mayeru Mendelyeyev Dmitro Ivanovichros Dmitrij Ivanovich Mendeleev 1 Dmitro Ivanovich Mendelyeyev u svoyemu kabineti 1897 rik sankt peterburgIm ya pri narodzhenni ros Dmitrij Ivanovich MendelѣevNarodivsya 8 20 lyutogo 1834 1 Tobolsk Tobolska guberniya Rosijska imperiya 4 abo d Tobolska guberniya Rosijska imperiyaPomer 20 sichnya 2 lyutogo 1907 72 roki Sankt Peterburg Sankt Peterburzka guberniya Rosijska imperiya 4 pnevmoniya 1 Pohovannya Literatorski mostki 1 Krayina Rosijska imperiya 1 Diyalnist himik fizik vikladach universitetu ekonomistAlma mater d 1855 Sankt Peterburzkij derzhavnij universitet Sankt Peterburzkij derzhavnij tehnologichnij institutGaluz himiya 1 7 fizika ekonomika 1 geologiya 1 metrologiya 1 himichnij element 7 i periodichna sistema elementiv 7 Zaklad d 1 Rishelyevskij licej 1 Sankt Peterburzkij praktichnij tehnologichnij institut d Sankt Peterburzkij derzhavnij universitetPosada privat docent starshij uchitel profesor d i profesor d Naukovij stupin doktor 1865 Naukovij kerivnik Voskresenskij Oleksandr AbramovichVidomi uchni Konovalov Dmitro Petrovich d Bajkov Oleksandr Oleksandrovich d Prokudin Gorskij Sergij MihajlovichAspiranti doktoranti Konovalov Dmitro Petrovich d Gustavson Gavrilo Gavrilovich dChlenstvo Londonske korolivske tovaristvo Prusska akademiya nauk Serbska akademiya nauk i mistectv Shvedska korolivska akademiya nauk Gettingenska akademiya nauk Peterburzka akademiya nauk Ugorska akademiya nauk Amerikanska akademiya mistectv i nauk Amerikanske filosofske tovaristvo 8 d Nacionalna akademiya nauk SShA Turinska akademiya nauk 9 Vidomij zavdyaki avtor periodichnoyi tablici himichnih elementivBatko Mendelyeyev Ivan PavlovichU shlyubi z d 1 dDiti d 1 d 1 d 1 Nagorodi Orden Svyatogo Oleksandra Nevskogo Orden Bilogo Orla Rosijska Imperiya Orden Svyatogo Volodimira 1 stupenya Orden Svyatogo Volodimira 2 stupenya Orden Svyatoyi Anni 1 stupenya Orden Svyatoyi Anni 2 stupenya Orden Svyatogo Stanislava 1 stupenya Kavaler ordena Pochesnogo legionu 1862 Medal Devi 1889 Medal Kopli AvtografRoboti u Vikidzherelah Vislovlyuvannya u Vikicitatah Mendelyeyev Dmitro Ivanovich u VikishovishiZhittyepisDmitro Mendelyeyev Portret I Yu Ryepina Dmitro Ivanovich Mendelyeyev narodivsya 8 lyutogo 1834 roku u Tobolsku u rodini direktora miscevoyi gimnaziyi Z 1850 roku navchavsya na fiziko matematichnomu fakulteti Peterburzkogo pedagogichnogo institutu yakij u 1855 roci zakinchiv jogo iz zolotoyu medallyu Vidtak jogo bulo napravleno uchitelem gimnaziyi spochatku do Simferopolya a potim do Odesi de vin pracyuvav u Rishelyevskomu liceyi U 1856 roci Dmitro Mendelyeyev vidpravivsya do Peterburgu j zahistiv magistersku disertaciyu za temoyu Pro pitomi ob yemi pislya chogo na pochatku 1857 roku jogo bulo prijnyato privat docentom na kafedru himiyi Peterburzkogo universitetu U 1859 1861 rokah vin perebuvav u naukovomu vidryadzhenni v Nimechchini u Gejdelberzkomu universiteti U 1860 roci Mendelyeyev vzyav uchast u roboti pershogo mizhnarodnogo himichnogo kongresu v Karlsrue U 1861 roci Mendelyeyev napisav pershij u Rosijskij imperiyi pidruchnik z organichnoyi himiyi Navesni 1862 roku pidruchnik bulo viznano gidnim povnoyi U 1863 roci vin otrimav misce profesora v Peterburzkomu tehnologichnomu instituti a v 1866 roci u Peterburzkomu universiteti de chitav lekciyi z organichnoyi neorganichnoyi j tehnichnoyi himiyi U 1865 roci Mendelyeyev zahistiv doktorsku disertaciyu za temoyu Pro spoluki spirtu z vodoyu U 1867 roci Mendelyeyev perejshov u Peterburzkij universitet na posadu profesora himiyi j povinen buv chitati lekciyi z neorganichnoyi himiyi Odnak na jogo dumku ni v Rosiyi ni za kordonom ne bulo kursu zagalnoyi himiyi yakij mozhna bulo b rekomenduvati studentam Dmitro Ivanovich virishiv napisati jogo sam Cya pracya oderzhala nazvu Osnovi himiyi i vihodila protyagom dekilkoh rokiv okremimi vipuskami Pracyuyuchi nad drugim vipuskom Mendelyeyev zishtovhnuvsya zi skladnoshami pov yazanimi z poslidovnistyu vikladu materialu Spochatku vin hotiv zgrupuvati vsi opisani nim elementi za valentnostyami ale potim obrav inshij metod i ob yednav yih v okremi grupi vihodyachi z podibnosti vlastivostej i atomnoyi vagi Na toj chas vzhe buli sprobi sklasti tablici elementiv Nimeckij himik Gmelin nim Gmelin opublikuvav svoyu tablicyu v 1843 roci U 1857 roci anglijskij himik angl William Odling zaproponuvav svoyu Odnak zv yazok grup elementiv mizh soboyu zalishavsya nezrozumilim Mendelyeyevu vdalosya znajti jogo roztashuvavshi vsi elementi v poryadku zrostannya yihnoyi atomnoyi masi Napisavshi na okremih kartkah nazvi elementiv z poznachennyam yihnoyi atomnoyi masi i korinnih vlastivostej Mendelyeyev stav rozkladati yih u riznomanitnih kombinaciyah perestavlyayuchi i zminyuyuchi miscyami Sprava uskladnyuvalasya tim sho bagato elementiv todi she ne buli vidkriti a atomna vaga uzhe vidomih viznachena z velikimi pohibkami Odnak Dmitro Ivanovich nezabarom viyaviv zakonomirnist U lyutomu 1869 roku Mendelyeyev rozislav rosijskim i zakordonnim himikam nadrukovanij na okremomu arkushi Dosvid sistemi elementiv zasnovanij na yihnij atomnij vazi i himichnij podibnosti Pershij variant periodichnoyi tablici dosit silno vidriznyavsya vid zvichnoyi tablici Mendelyeyeva Kilka elementiv yak potim viyavilosya buli v comu pershomu variantovi rozmisheni ne za svoyimi miscyami Odnak zistavlyayuchi vlastivosti elementiv sho potrapili u vertikalni stovpchiki mozhna bulo yasno bachiti sho voni periodichno zminyuyutsya miroyu zrostannya atomnoyi vagi Nezbizhnist u svoyemu periodichnomu ryadi Mendelyeyev poyasniv tim sho nauci vidomi she ne vsi himichni elementi Poshtova marka 1969 roku Vin zalishiv u tablici chotiri nezapovneni klitinki ale sprognozuvav yihnyu atomnu vagu i himichnu podibnist Vin takozh vipraviv netochno viznacheni atomni masi elementiv Pershij variant tablici Dmitro Ivanovich zgodom vidkoreguvav Poryad z golovnimi grupovimi elementami Mendelyeyev stav vidilyati pidgrupi Vin vipraviv atomnu vagu odinadcyati elementiv i zminiv misce roztashuvannya dvadcyatoh U 1871 roci periodichna tablicya prijnyala cilkom suchasnij viglyad Odnak nihto z vidomih yevropejskih himikiv ne ociniv vazhlivosti zroblenogo Mendelyeyevim vidkrittya Stavlennya do periodichnogo zakonu zminilosya tilki v 1875 roci koli buv vidkritij element galij vlastivosti yakogo zbigalisya z prognozami Mendelyeyeva Novim triumfom Mendelyeyeva stalo vidkrittya v 1879 roci skandiyu a v 1886 germaniyu vlastivosti yakih takozh vidpovidali opisam Mendelyeyeva Pam yatnik D Mendelyeyevu na teritoriyi KPI U nastupni roki z pid pera Mendelyeyeva vijshlo she kilka osnovnih prac z riznih rozdiliv himiyi Jogo povna naukova i literaturna spadshina velichezna i mistit 431 robotu Praci Mendelyeyeva otrimali shiroke mizhnarodne viznannya Vin buv obranij chlenom bagatoh akademij nauk inozemnih naukovih tovaristv Odnak Rosijska akademiya nauk na viborah 1880 roku zabalotuvala jogo cherez vnutrishni superechki mizh rosijskoyu ta nimeckoyu partiyami yaki todi isnuvali v RAN Pishovshi v 1890 roci u vidstavku Mendelyeyev brav aktivnu uchast u vidanni Enciklopedichnogo slovnika Brokgauza j Efrona buv konsultantom u porohovij laboratoriyi pri Morskomu ministerstvi Provivshi neobhidni doslidzhennya usogo za tri roki vin rozrobiv efektivnij sklad bezdimnogo porohu U 1893 roci Mendelyeyev buv priznachenij hranitelem kerivnikom Golovnoyi palati mir i vagi Pomer Dmitro Ivanovich Mendelyeyev u lyutomu 1907 roku v Peterburzi vid zapalennya legen Naukovij vnesokDmitro Ivanovich Mendelyeyev avtor fundamentalnih doslidzhen z himiyi fiziki metrologiyi meteorologiyi ekonomiki avtor osnovnih prac z povitroplavannya silskogo gospodarstva himichnoyi tehnologiyi narodnoyi osviti ta inshih robit tisno pov yazanih z potrebami rozvitku produktivnih sil Rosijskoyi imperiyi U 1854 1856 rokah Dmitro Mendelyeyev doslidzhuvav yavisha izomorfizmu sho rozkrivayut vidnosini mizh formoyu kristaliv ta himichnim skladom spoluk a takozh zalezhnist vlastivostej elementiv vid velichini yihnih atomnih mas U 1860 roci vin vidkriv abo kritichnu temperaturu Ale 16 grudnya 1860 pisav vin z Gejdelberga popechitelevi Sankt Peterburzkogo navchalnogo okrugu I D Delyanovu sho golovnim predmetom moyih zanyat ye fizichna himiya U 1859 roci vin skonstruyuvav piknometr prilad dlya viznachennya gustini ridini U 1865 1887 rokah Mendelyeyev stvoriv rozvinuv ideyi pro isnuvannya spoluk zminnogo skladu Doslidzhuyuchi gazi Mendelyeyev znajshov u 1874 roci zagalne rivnyannya stanu idealnogo gazu sho vklyuchaye yak chastkovist zalezhnist stanu gazu vid temperaturi viyavlenu u 1834 roci fizikom B P E Klapejronom rivnyannya Klapejrona Mendelyeyeva U 1877 roci Mendelyeyev visunuv gipotezu pohodzhennya nafti z karbidiv vazhkih metaliv yaka pravda na sogodni bilshistyu vchenih ne prijmayetsya zaproponuvav princip drobovoyi peregonki pri pererobci nafti U 1880 roci vin visunuv ideyu pidzemnoyi gazifikaciyi vugillya Takozh Mendelyeyev zajmavsya pitannyami himizaciyi silskogo gospodarstva propaguvav vikoristannya mineralnih dobriv zroshennya posushlivih zemel Spilno z I M Chelcovim brav u 1890 1892 rokah uchast u rozrobci bezdimnogo porohu Dmitro Ivanovich Mendelyeyev ye avtorom nizki robit z metrologiyi vin stvoriv tochnu teoriyu vag rozrobiv najkrashi konstrukciyi koromisla i aretira zaproponuvav najtochnishi prijomi zvazhuvannya Svogo chasu interesi Mendelyeyeva buli blizki do mineralogiyi jogo kolekciya mineraliv dbajlivo zberigayetsya i zaraz u Muzeyi kafedri mineralogiyi Sankt Peterburzkogo universitetu a druza girskogo krishtalyu z jogo stolu ye odnim z najkrashih eksponativ u vitrini kvarcu Malyunok ciyeyi druzi vin pomistiv u pershe vidannya Zagalnoyi himiyi 1903 rik Studentska robota Dmitra Mendelyeyeva bula prisvyachena izomorfizmu v mineralah Periodichnij zakon Dokladnishe Periodichnij zakon Pracyuyuchi nad praceyu Osnovi himiyi Dmitro Ivanovich Mendelyeyev vidkriv u lyutomu roku odin z fundamentalnih zakoniv prirodi periodichnij zakon himichnih elementiv 6 bereznya 1869 znamenitu dopovid Mendelyeyeva Spivvidnoshennya vlastivostej z atomnoyu masoyu elementiv prochitav M O Menshutkin na zasidanni Rosijskogo himichnogo tovaristva U tomu zh roci ce povidomlennya nimeckoyu movoyu z yavilosya v zhurnali Zeitschrift fur Chemie a v 1871 roci v zhurnali Annalen der Chemie bula zdijsnena rozgornuta publikaciya D I Mendelyeyeva prisvyachena jogo vidkrittyu nim Die periodische Gesetzmassigkeit der Elemente Periodichna zakonomirnist himichnih elementiv Okremi vcheni v nizci krayin osoblivo v Nimechchini spivavtorom vidkrittya vvazhayut Lotara Mayera Istotna vidminnist cih sistem polyagaye v tomu sho tablicya Lotara Mayera ce odin z variantiv klasifikaciyi vidomih na toj chas himichnih elementiv viyavlena Dmitrom Mendelyeyevim periodichnist ce sistema yaka dala rozuminnya zakonomirnosti sho dozvolila viznachiti misce v nij elementiv nevidomih v toj chas peredbachiti ne tilki isnuvannya ale i dati yih harakteristiki Rozvivayuchi v 1869 1871 rokah ideyi periodichnosti Dmitro Ivanovich Mendelyeyev uviv ponyattya pro misce elementa v periodichnij sistemi yak sukupnosti jogo vlastivostej u zistavlenni z vlastivostyami inshih elementiv Na cij osnovi zokrema spirayuchis na rezultati vivchennya poslidovnosti zmini skloutvoryuvalnih oksidiv vipraviv znachennya atomnih mas 9 elementiv beriliyu indiyu uranu ta in Peredbachiv u 1870 roci isnuvannya obchisliv atomni masi j opisav vlastivosti troh she ne vidkritih todi elementiv ekaalyuminiyu vidkritij v 1875 roci i nazvanij galiyem ekaboru vidkritij v 1879 roci i nazvanij skandiyem i ekasiliciyu vidkritij v 1885 roci i nazvanij germaniyem Potim prorokuvav isnuvannya she vosmi elementiv u tomu chisli dvitellura poloniyu vidkritij u 1898 roci ekajodu astatu vidkritij u 1942 1943 rokah ekamargancyu tehneciyu vidkritij u 1937 roci dvimargancyu reniyu vidkritij u 1925 roci ekaceziyu franciya vidkritij u 1939 roci Doslidzhennya gaziv Cya tema v naukovoyi diyalnosti D I Mendelyeyeva pov yazana persh za vse z poshukom vchenim fizichnih prichin periodichnosti Oskilki vlastivosti elementiv perebuvali v periodichnij zalezhnosti vid atomnih vag masi doslidnik shukav mozhlivist proliti svitlo na cyu problemu z yasovuyuchi prichini sil tyazhinnya i za dopomogoyu vivchennya vlastivostej yihnogo peredavalnogo seredovisha Koncepciya svitovogo efiru mala v XIX stolitti velikij vpliv na mozhlive rishennya danoyi problemi Peredbachalosya sho efir sho zapovnyuye mizhplanetnij prostir ye seredovishem sho peredaye svitlo teplo i gravitaciyu Doslidzhennya silno rozridzhenih gaziv predstavlyalosya mozhlivim zasobom dovedennya isnuvannya nazvanoyi substanciyi koli vlastivosti zvichajnoyi rechovini vzhe ne zdatni buli b prihovuvati vlastivosti efiru Odna z gipotez D I Mendelyeyeva zvodilasya do togo sho specifichnim stanom gaziv povitrya pri velikomu rozridzhenni i mig viyavitisya efir abo yakijs gaz z duzhe maloyu vagoyu Dmitro Mendelyeyev napisav na vidbitku z Osnov himiyi na periodichnij sistemi 1871 roku Legshe vsih efir v miljoni raziv a v robochomu zoshiti 1874 roku vchenij vislovlyuye she bilsh yasno hid dumki Pri nulovomu tisku u povitrya ye deyaka shilnist ce i ye efir Prote sered jogo publikacij cogo chasu takih pevnih mirkuvan ne vislovleno U konteksti pripushen pov yazanih z povedinkoyu silno rozridzhenogo gazu inertnogo najlegshogo himichnogo elementa v kosmichnomu prostori D I Mendelyeyev spirayetsya na vidomosti otrimani astronomom A A Byelopolskim Inspektor Golovnoyi Palati mir i vag obov yazkovo zabezpechiv mene nastupnimi rezultatami novitnih doslidzhen u tomu chisli i Byelopolskogo A dali vin pryamo posilayetsya na ci dani u svoyih visnovkah Pri vsij gipotetichnij spryamovanosti vihidnih peredumov cih doslidzhen osnovnim i najvazhlivishim rezultatom v oblasti fiziki otrimanim zavdyaki nim Dmitrom Mendelyeyevim bulo vivedennya rivnyannya stanu idealnogo gazu sho mistit universalnu gazovu stalu Takozh duzhe vazhlivim ale trohi peredchasnim bulo zaproponovane D I Mendelyeyevim vvedennya termodinamichnoyi shkali temperatur Vchenim takozh bulo obrano pravilnij napryamok dlya opisu vlastivostej realnih gaziv Virialni rozkladannya vikoristani nim vidpovidayut pershim nablizhennyam u vidomih zaraz rivnyannyah dlya realnih gaziv U rozdili sho maye vidnoshennya do doslidzhen gaziv i ridin Dmitrom Mendelyeyevim napisano 54 roboti Polit na aerostati U zv yazku z robotami po gazah Dmitro Mendelyeyeva zacikavivsya pitannyami meteorologiyi ta povitroplavannya 7 go serpnya 1887 roku Dmitro Ivanovich povinen buv zrobiti sposterezhennya povnogo sonyachnogo zatemnennya z aerostatu sho mav pidnyatisya z Tveri Upravlyati aerostatom doruchili dosvidchenomu aeronavtu A M Kovanko Pered samim pidjomom z yasuvalosya sho cherez nedoskonalist obladnannya sho generuye voden pidjomna sila aerostata nedostatnya i dvom letiti ne mozhna Dmitro Ivanovich skazav sho vin poletit odin Kovanko dav potribni vkazivki i pokinuv koshik Aerostat pidnyavsya vishe hmar Sposterezhennya i eksperimenti vikonuvalisya na visoti vid 600 do 1000 metriv Aerostat prizemlivsya proletivshi vid miscya startu blizko 70 kilometriv Nagorodi i pochesni zvannyaDmitro Mendelyeyev buv nagorodzhenij ordenami Orden Svyatogo Volodimira 1 stupenya Orden Svyatogo Volodimira 2 stupenya Orden Svyatogo Oleksandra Nevskogo Orden Bilogo Orla Orden Svyatoyi Anni 1 stupenya Orden Svyatoyi Anni 2 stupenya Orden Svyatogo Stanislava 1 stupenya Orden Pochesnogo Legionu Naukovij avtoritet Dmitra Mendelyeyeva buv velicheznij Spisok tituliv i zvan jogo vklyuchaye ponad sto najmenuvan Praktichno vsima rosijskimi i bilshistyu najshanovanishih zarubizhnih akademij nauk universitetiv i naukovih tovaristv vin buv obranij svoyim pochesnim chlenom Tim ne mensh svoyi praci privatni ta oficijni zvernennya vin pidpisuvav bez vkazivki prichetnosti do nih D Mendelyeyev abo profesor Mendelyeyev vkraj ridko zgaduyuchi yakis prisvoyeni jomu pochesni zvannya Dmitro Ivanovich Mendelyeyev doktor Turinskoyi Akademiyi nauk 1893 i Kembridzhskogo universitetu 1894 doktor himiyi Sankt Peterburzkogo universitetu 1865 doktor prava Edinburzkogo 1884 i Prinstonskogo 1896 universitetiv universitetu Glazgo 1904 doktor civilnogo prava Oksfordskogo universitetu 1894 doktor filosofiyi ta magistr vilnih mistectv Gettingenskogo universitetu 1887 ta chlen Gettingenskoyi akademiyi nauk chlen Korolivskih tovaristv korolivskogo tovaristva spriyannya prirodnim naukam 1892 Edinburzkogo 1888 1886 chlen akademij nauk Accademia dei Lincei 1893 Korolivskoyi akademiyi nauk Shveciyi 1905 Amerikanskoyi akademiyi mistectv i nauk 1889 Nacionalnoyi akademiyi nauk Spoluchenih Shtativ Ameriki Boston 1903 Danskoyi korolivskoyi Akademiyi nauk Kopengagen 1889 Irlandskoyi korolivskoyi akademiyi 1889 Zagreb Cheskoyi akademiyi nauk literaturi i mistectva 1891 Krakivskoyi 1891 1896 Akademiyi mistectv Sankt Peterburg 1893 pochesnij chlen Korolivskogo institutu Royal Insnitution of Great Britain London 1891 chlen korespondent Sankt Peterburzkoyi 1876 Parizkoyi 1899 Prusskoyi 1900 Ugorskoyi 1900 1901 1904 akademij nauk pochesnij chlen Moskovskogo 1880 Kiyivskogo 1880 Kazanskogo 1880 Harkivskogo 1880 Novorosijskogo 1880 Yur yivskogo 1902 Sankt Peterburzkogo 1903 Tomskogo 1904 universitetiv a takozh Institutu silskogo gospodarstva ta lisivnictva u Novij Oleksandriyi 1895 Sankt Peterburzkogo tehnologichnogo 1904 i Sankt Peterburzkogo politehnichnogo institutiv Sankt Peterburzkoyi mediko hirurgichnoyi 1869 i Petrovskoyi zemlerobskoyi i lisovoyi akademiyi 1881 Moskovskogo tehnichnogo uchilisha 1880 Mikolayivskoyi inzhenernoyi Akademiyi ta uchilisha Dmitra Mendelyeyeva obrali svoyim pochesnim chlenom Rosijske fiziko himichne 1880 Rosijske tehnichne 1881 Rosijske astronomichne 1900 Sankt Peterburzke mineralogichne 1890 tovaristva i she blizko 30 silskogospodarskih medichnih farmacevtichnih ta inshi rosijskih tovaristv samostijnih i universitetskih Tovaristvo biologichnoyi himiyi Mizhnarodne ob yednannya dlya spriyannya doslidzhennyam 1899 Tovaristvo doslidnikiv prirodi v Braunshvejgu 1888 Anglijske 1883 Amerikanske 1889 Nimecke 1894 himichni tovaristva Fizichne tovaristvo u Frankfurti na Majni 1875 ta Tovaristvo fizichnih nauk v Buharesti 1899 Farmacevtichne tovaristvo Velikoyi Britaniyi 1888 Filadelfijskij farmacevtichnij koledzh 1893 Korolivske tovaristvo nauk i literaturi v Geteborzi 1886 Manchesterske literaturno filosofske 1889 i Kembridzhske filosofske 1897 tovaristva Korolivske filosofske tovaristvo v Glazgo 1904 Naukove tovaristvo Antonio Alcate Mehiko 1904 Mizhnarodnij komitet mir i vag 1901 i bagato inshih naukovih ustanov Vchenij udostoyenij medali Devi Londonskogo korolivskogo tovaristva 1882 medali Akademiyi meteorologichnoyi aerostatiku Parizh 1884 Faradeevskogo medali Anglijskogo himichnogo tovaristva 1889 medali Kopli Londonskogo korolivskogo tovaristva 1905 ta bagatoh inshih nagorod Pam yatNa chest uchenogo provodyatsya ta Na jogo chest nazvano asteroyid 2769 Mendeleyev Pam yatniki Pam yatnik Mendelyeyevu D I u Sankt Peterburzi U Sankt Peterburzi vstanovleno pam yatniki U dvori Tehnologichnogo institutu Moskovskij prospekt 26 49 Skulptor M G Manizer Pam yatnik vidkrito 28 listopada 1928 U budivli Palati mir i vag nini VNDI metrologiyi im D I Mendelyeyeva Moskovskij prospekt 19 Skulptor I Ya Gincburg Pam yatnik vidkritij 2 lyutogo 1932 roku U dvori Institutu eksperimentalnoyi medicini NIIEM SZO RAMN Avtor I F Bezpalov 1935 Mozayichna periodichna tablicya elementiv 1935 r hud V A Frolov Pam yatnik monumentalnogo mistectva Federalnogo znachennya Rosijskoyi Federaciyi U Moskvi Pered vhodom v budivlyu Himichnogo fakultetu MGU Na pershomu poversi golovnogo korpusu imeni Mendelyeyeva Takozh v Rosiyi pam yatniki D I Mendelyeyevu vstanovleno u v misti Tobolsku v Sibiru u seli Tobolskogo rajonu Tyumenskoyi oblasti V Ukrayini pam yatniki ye u misti Kiyevi na Prospekti Peremogi 37 pered vhodom v korpus himiko tehnologichnogo fakultetu NTUU KPI Pam yatnik vidkrito v travni 1998 roku misti Rubizhnomu Luganskoyi oblasti na vulici Mendelyeyeva Deyaki robotiMendeleev D I Eshe o rasshirenii zhidkostej Otvet professoru Avenariusu nedostupne posilannya z kvitnya 2019 SPb Tip V Demakova 1884 18 s Mendeleev D I Ob opytah nad uprugostyu gazov nedostupne posilannya z kvitnya 2019 Soobshenie D I Mendeleeva v Imperatorskom Russkom tehnicheskom obshestve 21 yanv 1881 g SPb 1881 22 s Mendeleev D I Dopolneniya k poznaniyu Rossii nedostupne posilannya z kvitnya 2019 Posmertnoe izdanie SPb A S Suvorin 1907 109 s I l portret Mendeleev D I Izomorfizm v svyazi s drugimi otnosheniyami kristallicheskoj formy k sostavu nedostupne posilannya z kvitnya 2019 Dissertaciya predstavlennaya pri okonchanii kursa v Glavnom pedagogicheskom institute studentom D Mendeleevym SPb 1856 234 s Mendeleev D I O soprotivlenii zhidkostej i o vozduhoplavanii nedostupne posilannya z lipnya 2019 Vyp 1 SPb Tip V Demakova 1880 80 s tabl Mendeleev D I Zavetnye mysli 1905 Mendeleev D I Popytka himicheskogo ponimaniya mirovogo efira 1902 Div takozhLotar Yulius Mayer Dzhon NyulendsPrimitkihttps www biography com people dmitri mendeleyev 9405465 L Chugaev Mendeleev Dmitrij Ivanovich Novyj enciklopedicheskij slovar SPb 1915 T 26 Maceevskij Molochnaya kislota S 263 269 d Track Q656d Track Q20416208d Track Q905949d Track Q19190511d Track Q43198947 I Chelcov V K Mendeleev Dmitrij Ivanovich Enciklopedicheskij slovar SPb Brokgauz Efron 1896 T XIX S 82 85 d Track Q20416365d Track Q656d Track Q602358d Track Q4248333d Track Q19908137d Track Q22575772d Track Q23892932 Pogodin S A Mendeleev Dmitrij Ivanovich Bolshaya sovetskaya enciklopediya v 30 t pod red A M Prohorov 3 e izd Moskva Sovetskaya enciklopediya 1974 T 16 Myoziya Morshansk S 67 69 d Track Q649d Track Q17378135 Mendeleeff Dmitri Ivanovich Encyclopaedia Britannica a dictionary of arts sciences literature and general information H Chisholm 11 New York Cambridge England University Press 1911 d Track Q20416240d Track Q867541 Mendeleev Dmitrij Ivanovich Mammilyariya Mera stoimosti 1938 T 38 d Track Q43200358d Track Q20078554d Track Q109903145 Czech National Authority Database d Track Q13550863 NNDB 2002 d Track Q1373513 www accademiadellescienze it d Track Q107212659 Nenad Raos Pan Slavism and the Periodic System of the Elements Bull Hist Chem 2012 T 37 vip 1 S 24 28 Procitovano 23 06 2012 D I Mendelyeyev Sproba himichnogo rozuminnya svitovogo efiru 1902 royallib com Arhiv originalu za 5 bereznya 2020 Procitovano 27 kvitnya 2020 DzherelaLetopis zhizni i deyatelnosti D I Mendeleeva otv red O V Storonkin L Nauka 1984 ros PosilannyaMendelyeyev Dmitro Ivanovich u sestrinskih Vikiproyektah Portal Himiya Citati u Vikicitatah Temi u Vikidzherelah Novini u Vikinovinah Genealogiya na Rodovodi Mendelyeyev Dmitro Ivanovich u Vikishovishi Sajt muzeyu arhivu D I Mendelyeyeva 21 bereznya 2009 u Wayback Machine Mendelyeyev Dmitro Ivanovich stattya na sajti Geniuses club 21 travnya 2021 u Wayback Machine