Литви́ни (біл. ліцьвіны, літвіны, lićviny, litviny) — це етнонім, який застосовували в слов'янських мовах до народів Великого князівства Литовського, яке розпочалося у власній Литві у XII столітті.
- слов'янське населення північної частини Великого князівства Литовського (ВКЛ) нарівні з русинами (білорусами та українцями), а також і до населення ВКЛ у цілому;
- балти-литовці;
Литвини | |
---|---|
![]() | |
Кількість | ~88 |
Ареал | |
Близькі до: | білоруси, українці |
Мова | білоруська (рідна), місцеві діалекти |
Спочатку пов'язаний із назвою «Літва» (Litová/Lituae, територією трикутника «Гродно-Полоцьк-Мінськ») вже з XI ст., а з виникненням Великого князівства Литовського (1240—1791) поширився на жителів князівства (а також на державну мову). За іншою версією (комуністичного режиму) — із самоназвою балтійської етноплемінної групи «литва» (хоча археологами такої групи не знайдено: є етноніми «ятвяги», є «жемайти», є «ліви» — та «литви» немає).
Литвини — назва підданих ВКЛ — білорусів і (рідше) українців
Поширена в Україні стародавня назва слов'ян ВКЛ (сучасних білорусів і українців) — «литвини». Досі ми можемо зустріти багато вихідців з українського Полісся та Білорусі з прізвищами: Литвин, Литвиненко, Литвинов, Литвинчук, Литвиник, Литвинюк.
Згідно з Литовським Статутом 1588 р. посади могли займати особи «давніх продков того Велікого князства Літовского урожоний літвін, русін і жамойт». Де литвин — аукшайт-литовець , русин — українець і білорус , жамойт — литовець-жемайтієць. За редакцією Статуту 1560-х років, посади міг обіймати лише литвин і русин.
Литвини — балтійський народ у білоруській думці
Згідно з літописними джерелами були близькими Ятвягам, іншому балтомовному народу. Разом з ними займали басейни річок Вілія, середнього та верхнього Німану і місцями середнього Західного Бугу. Згідно з літописом через їхні землі приблизно у 500—600 роках пройшли з польської Померанії , Псковські і Окські Кривичі. Згідно з дослідженням білоруського спеціаліста Віктора Вераса, багато назв річок у Псковії і Новгородщині збігаються з назвами річок Ятвягії і Литви, що мають балтомовне походження.
Литвини — громадяни Великого князівства Литовського
Руські землі становили 90 % території князівства. Офіційною мовою була староруська (вона ж староукраїнська та старобілоруська). Застосовувалася в Україні до всіх мешканців князівства незалежно від національності.
Литвяки — етнографічна частина українців
Етногеографічна група українців нарівні з іншими: гуцули, бойки, лемки і поліщуки.
Етнічна територія литвяків
Нині литвяки живуть на крайній півночі України по обох боках Десни в середній її течії та по ряду її приток (річки Івотка, Свірж, Бичиха, Знобівка (Зноб) і Смяч). Сіверщина — територія формування литвинів на схід від Десни, включає не лише північно-східні частини Сумщини та Чернігівщини, але й ряд суміжних з Україною районів Гомельської області Білорусі й Орловської, Брянської та Курської областей Росії. Північно-східна межа цієї території пролягає приблизно вздовж річки Знобівки по кордону з Росією. Повертаючи на південь, межа розселення литвинів іде вздовж залізниці від Середини-Буди до Ямполя і через села Білиця, Антонівка, Івот уздовж річки Івотки тягнеться на захід до Десни й села Погрібки. На правому боці Десни вона пролягає поблизу Сосниці, Мени, Березни та Ріпок, повертаючи на північ у бік Гомельської області Білорусі. Точне визначення західних і північних меж потребує додаткових досліджень. Згідно з працями О. Шафонського і Я. Марковича у XVIII столітті територія, яку на Гетьманщині називали Литвою, а населення її — литвинами, простягалася в бік Білорусі і Росії далі, аніж тепер.
Походження назви
Походять з племені Сіверян. Зміною назви «литвини» завдячують державно-політичним чинникам від довшого перебування Сіверщини, ніж інших українських земель, у складі Великого князівства Литовського, що зумовило її відрив на певний час від України і більшу збереженість у її населення культурно-побутової й мовної архаїки. Як свідчить словник української мови П. Білецького-Носенка (1843), ще в середині XIX століття під Литвою розуміли частину України від Десни до Смоленської губернії і Білорусі.
Поет-чернець Климентій Зиновіїв писав, що литвини, за стародавнім поганським звичаєм працювали в неділю, а відпочивали в п'ятницю.
Походження етнічної групи
У давньоруську добу Сіверщина була досить залюднена. На її території виявлено залишки численних поселень і могильників ІХ-ХІІ століть. Саме на цих теренах чинився опір степовим кочовикам половцям. Новгород-Сіверський князь Ігор 1183 року здійснив проти них перший, а 1185 року — другий похід, який закінчився, як відомо, невдачею. У Середньому Наддесенні кілька сіл відомі ще з тих часів. На правому березі Десни одним з них є село Шептаки. Можемо стверджувати, що основна маса сільського населення краю є етнічно стабільною з І тисячоліття нашої ери. Поліське Наддесення найменше потерпіло від татаро-монгольської навали ХІІІ століття, вона не внесла помітних змін до етнічного складу його сільської людності, яка в умовах Полісся мала змогу сховатися від ворожої кінноти в пралісах та болотах.
Литвини Чернігівщини — це аборигенне «руське» населення, що внаслідок замкненості сільського життя в минулому й віддаленості від великих адміністративно-політичних і промислових центрів, головних комунікаційних сполучень у новий час залишалося сталим у генетичному відношенні принаймні з часів Київської Русі. Вони стійко зберігали аж до початку XX століття «руську» самосвідомість. Перебуваючи на периферії і водночас перехресті формування східнослов'янських народів, вони називали себе «русинами». При цьому категорично відмежовувалися від росіян («кацапів», «москалів» — у їхній мові). До назви «литвини» ставилися негативно, вважаючи її образливою. Українська свідомість, як і самоназва «українці», остаточно утвердилася серед жителів півночі України в 1920-ті роки.
Номінистичний слід в Україні
Досі можна зустріти багато вихідців з Білорусі з прізвищами: Литвин, Литвиненко, Литовченко, Литвинов, Литвинець, Литвинчук.
Під Дніпром існує селище Сурсько-Литовське білоруських переселенців з Дубровно Вітебської області.
Див. також
Примітки
- . Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 24 червня 2016.
- Літвіны // Беларуская энцыклапедыя: У 18 т. Т. 9: Кулібін — Малаіта / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў і інш. — Мн.: БелЭн, 1999. С. 314. (т. 9)
- . Архів оригіналу за 27 травня 2015. Процитовано 13 червня 2006.
- Пам'ятки української мови / Словник української мови. П. Білецький-Носенко. 1840-1842
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Литвини
- Етнографічні групи українців[недоступне посилання з липня 2019]
- LITVINY-2009 [ 29 липня 2008 у Wayback Machine.](біл.)
- Lithuaniæ 1009—2009 [ 29 липня 2008 у Wayback Machine.](біл.)
- (біл.)
- (біл.)
- Перадгісторыя беларусаў [ 17 лютого 2020 у Wayback Machine.](біл.)
Джерела
- «Пам'ятки України» № 1-2, 2001 р. В.Горленко Литвини півночі України — Ймовірний уламок нащадків племені літописних Сіверян [ 22 квітня 2021 у Wayback Machine.]
- Игорь Литвин. «Затерянный мир. Некоторые страницы белорусской истории» (редакция 2013г.) Часть 1. 8.Литва и Русь. [ 22 квітня 2021 у Wayback Machine.](рос.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Litvini znachennya Litvi ni bil licviny litviny licviny litviny ce etnonim yakij zastosovuvali v slov yanskih movah do narodiv Velikogo knyazivstva Litovskogo yake rozpochalosya u vlasnij Litvi u XII stolitti slov yanske naselennya pivnichnoyi chastini Velikogo knyazivstva Litovskogo VKL narivni z rusinami bilorusami ta ukrayincyami a takozh i do naselennya VKL u cilomu balti litovci LitviniKilkist 88Areal Bilorus 66 2009 rik Ukrayina 22 2001 rik Blizki do bilorusi ukrayinciMova biloruska ridna miscevi dialekti Spochatku pov yazanij iz nazvoyu Litva Litova Lituae teritoriyeyu trikutnika Grodno Polock Minsk vzhe z XI st a z viniknennyam Velikogo knyazivstva Litovskogo 1240 1791 poshirivsya na zhiteliv knyazivstva a takozh na derzhavnu movu Za inshoyu versiyeyu komunistichnogo rezhimu iz samonazvoyu baltijskoyi etnopleminnoyi grupi litva hocha arheologami takoyi grupi ne znajdeno ye etnonimi yatvyagi ye zhemajti ye livi ta litvi nemaye Litvini nazva piddanih VKL bilorusiv i ridshe ukrayincivDokladnishe Litvinstvo Poshirena v Ukrayini starodavnya nazva slov yan VKL suchasnih bilorusiv i ukrayinciv litvini Dosi mi mozhemo zustriti bagato vihidciv z ukrayinskogo Polissya ta Bilorusi z prizvishami Litvin Litvinenko Litvinov Litvinchuk Litvinik Litvinyuk Zgidno z Litovskim Statutom 1588 r posadi mogli zajmati osobi davnih prodkov togo Velikogo knyazstva Litovskogo urozhonij litvin rusin i zhamojt De litvin aukshajt litovec rusin ukrayinec i bilorus zhamojt litovec zhemajtiyec Za redakciyeyu Statutu 1560 h rokiv posadi mig obijmati lishe litvin i rusin Litvini baltijskij narod u biloruskij dumciZgidno z litopisnimi dzherelami buli blizkimi Yatvyagam inshomu baltomovnomu narodu Razom z nimi zajmali basejni richok Viliya serednogo ta verhnogo Nimanu i miscyami serednogo Zahidnogo Bugu Zgidno z litopisom cherez yihni zemli priblizno u 500 600 rokah projshli z polskoyi Pomeraniyi Pskovski i Okski Krivichi Zgidno z doslidzhennyam biloruskogo specialista Viktora Verasa bagato nazv richok u Pskoviyi i Novgorodshini zbigayutsya z nazvami richok Yatvyagiyi i Litvi sho mayut baltomovne pohodzhennya Litvini gromadyani Velikogo knyazivstva LitovskogoRuski zemli stanovili 90 teritoriyi knyazivstva Oficijnoyu movoyu bula staroruska vona zh staroukrayinska ta starobiloruska Zastosovuvalasya v Ukrayini do vsih meshkanciv knyazivstva nezalezhno vid nacionalnosti Litvyaki etnografichna chastina ukrayincivDiv takozh Etnografichni grupi ukrayinciv Etnogeografichna grupa ukrayinciv narivni z inshimi guculi bojki lemki i polishuki Etnichna teritoriya litvyakiv Nini litvyaki zhivut na krajnij pivnochi Ukrayini po oboh bokah Desni v serednij yiyi techiyi ta po ryadu yiyi pritok richki Ivotka Svirzh Bichiha Znobivka Znob i Smyach Sivershina teritoriya formuvannya litviniv na shid vid Desni vklyuchaye ne lishe pivnichno shidni chastini Sumshini ta Chernigivshini ale j ryad sumizhnih z Ukrayinoyu rajoniv Gomelskoyi oblasti Bilorusi j Orlovskoyi Bryanskoyi ta Kurskoyi oblastej Rosiyi Pivnichno shidna mezha ciyeyi teritoriyi prolyagaye priblizno vzdovzh richki Znobivki po kordonu z Rosiyeyu Povertayuchi na pivden mezha rozselennya litviniv ide vzdovzh zaliznici vid Seredini Budi do Yampolya i cherez sela Bilicya Antonivka Ivot uzdovzh richki Ivotki tyagnetsya na zahid do Desni j sela Pogribki Na pravomu boci Desni vona prolyagaye poblizu Sosnici Meni Berezni ta Ripok povertayuchi na pivnich u bik Gomelskoyi oblasti Bilorusi Tochne viznachennya zahidnih i pivnichnih mezh potrebuye dodatkovih doslidzhen Zgidno z pracyami O Shafonskogo i Ya Markovicha u XVIII stolitti teritoriya yaku na Getmanshini nazivali Litvoyu a naselennya yiyi litvinami prostyagalasya v bik Bilorusi i Rosiyi dali anizh teper Pohodzhennya nazvi Pohodyat z plemeni Siveryan Zminoyu nazvi litvini zavdyachuyut derzhavno politichnim chinnikam vid dovshogo perebuvannya Sivershini nizh inshih ukrayinskih zemel u skladi Velikogo knyazivstva Litovskogo sho zumovilo yiyi vidriv na pevnij chas vid Ukrayini i bilshu zberezhenist u yiyi naselennya kulturno pobutovoyi j movnoyi arhayiki Yak svidchit slovnik ukrayinskoyi movi P Bileckogo Nosenka 1843 she v seredini XIX stolittya pid Litvoyu rozumili chastinu Ukrayini vid Desni do Smolenskoyi guberniyi i Bilorusi Poet chernec Klimentij Zinoviyiv pisav sho litvini za starodavnim poganskim zvichayem pracyuvali v nedilyu a vidpochivali v p yatnicyu Pohodzhennya etnichnoyi grupi U davnorusku dobu Sivershina bula dosit zalyudnena Na yiyi teritoriyi viyavleno zalishki chislennih poselen i mogilnikiv IH HII stolit Same na cih terenah chinivsya opir stepovim kochovikam polovcyam Novgorod Siverskij knyaz Igor 1183 roku zdijsniv proti nih pershij a 1185 roku drugij pohid yakij zakinchivsya yak vidomo nevdacheyu U Serednomu Naddesenni kilka sil vidomi she z tih chasiv Na pravomu berezi Desni odnim z nih ye selo Sheptaki Mozhemo stverdzhuvati sho osnovna masa silskogo naselennya krayu ye etnichno stabilnoyu z I tisyacholittya nashoyi eri Poliske Naddesennya najmenshe poterpilo vid tataro mongolskoyi navali HIII stolittya vona ne vnesla pomitnih zmin do etnichnogo skladu jogo silskoyi lyudnosti yaka v umovah Polissya mala zmogu shovatisya vid vorozhoyi kinnoti v pralisah ta bolotah Litvini Chernigivshini ce aborigenne ruske naselennya sho vnaslidok zamknenosti silskogo zhittya v minulomu j viddalenosti vid velikih administrativno politichnih i promislovih centriv golovnih komunikacijnih spoluchen u novij chas zalishalosya stalim u genetichnomu vidnoshenni prinajmni z chasiv Kiyivskoyi Rusi Voni stijko zberigali azh do pochatku XX stolittya rusku samosvidomist Perebuvayuchi na periferiyi i vodnochas perehresti formuvannya shidnoslov yanskih narodiv voni nazivali sebe rusinami Pri comu kategorichno vidmezhovuvalisya vid rosiyan kacapiv moskaliv u yihnij movi Do nazvi litvini stavilisya negativno vvazhayuchi yiyi obrazlivoyu Ukrayinska svidomist yak i samonazva ukrayinci ostatochno utverdilasya sered zhiteliv pivnochi Ukrayini v 1920 ti roki Noministichnij slid v UkrayiniDosi mozhna zustriti bagato vihidciv z Bilorusi z prizvishami Litvin Litvinenko Litovchenko Litvinov Litvinec Litvinchuk Pid Dniprom isnuye selishe Sursko Litovske biloruskih pereselenciv z Dubrovno Vitebskoyi oblasti Div takozhImena litvinivPrimitki Arhiv originalu za 4 bereznya 2016 Procitovano 24 chervnya 2016 Litviny Belaruskaya encyklapedyya U 18 t T 9 Kulibin Malaita Redkal G P Pashkoy i insh Mn BelEn 1999 S 314 ISBN 985 11 0155 9 t 9 ISBN 985 11 0035 8 Arhiv originalu za 27 travnya 2015 Procitovano 13 chervnya 2006 Pam yatki ukrayinskoyi mo vi Slovnik ukrayinskoyi movi P Bileckij Nosenko 1840 1842PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Litvini Etnografichni grupi ukrayinciv nedostupne posilannya z lipnya 2019 LITVINY 2009 29 lipnya 2008 u Wayback Machine bil Lithuaniae 1009 2009 29 lipnya 2008 u Wayback Machine bil bil bil Peradgistoryya belarusay 17 lyutogo 2020 u Wayback Machine bil Dzherela Pam yatki Ukrayini 1 2 2001 r V Gorlenko Litvini pivnochi Ukrayini Jmovirnij ulamok nashadkiv plemeni litopisnih Siveryan 22 kvitnya 2021 u Wayback Machine Igor Litvin Zateryannyj mir Nekotorye stranicy belorusskoj istorii redakciya 2013g Chast 1 8 Litva i Rus 22 kvitnya 2021 u Wayback Machine ros