Котельва́ — селище в Україні, у Полтавському районі Полтавській області, адміністративний центр Котелевської селищної громади. Розташоване на річці Котелевка та Орішні. Поселення виникло навколо Котелевської фортеці, збудованої на початку XVII століття для захисту східних кордонів Речі Посполитої від нападів московитів.
селище Котельва | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Країна | |||||
Область | Полтавська область | ||||
Район | Полтавський район | ||||
Громада | Котелевська селищна громада | ||||
Рада | Котелевська селищна рада | ||||
Код КАТОТТГ | UA53080170010073464 | ||||
Основні дані | |||||
Засновано | 1582 | ||||
Статус | із 2024 року | ||||
Площа | 26,87 км² | ||||
Населення | ▼ 11 778 (01.01.2022) | ||||
Густота | 471 осіб/км²; | ||||
Поштовий індекс | 38600—606 | ||||
Телефонний код | +380 5350 | ||||
Географічні координати | H G O | ||||
Висота над рівнем моря | 102 м | ||||
Водойма | річки Котельва, Котелевка, Орішня, Ворскла | ||||
Катойконіми | котелевці | ||||
Відстань | |||||
Найближча залізнична станція: | Охтирка | ||||
До станції: | 35 км | ||||
До обл. центру: | |||||
- автошляхами: | 66,3 км | ||||
Селищна влада | |||||
Адреса | 38600, Полтавська обл., Котелевський р-н, смт Котельва, вул. Полтавський Шлях, 224 | ||||
Голова селищної ради | Корост Тетяна Михайлівна | ||||
Карта | |||||
![]() Котельва | |||||
![]() Котельва | |||||
|
За часів Гетьманщини Котельва — сотенне місто Гадяцького, Полтавського, Зіньківського та, через підступи московських воєвод, Охтирського полків. У другій половині XVIII століття Котельва перетворилася на один із центрів чумацького промислу на Лівобережжі Дніпра.
Географічне розташування
Селище Котельва знаходиться у північно-східній зоні лісостепу, на лівому березі річки Ворскла в місці впадання в неї річок Котельва та Котелевка. За 0,5 км від селища розташоване село Млинки. Через селище проходить автомобільна дорога Н12. Відстань до обласного центру — Полтави — 66 км, а до найближчої залізничної станції у місті Охтирці Сумської області — 35 км.
Історія
На околицях Котельви виявлено два поселення ХІІ—Х ст.ст. до Різдва Христового. Археологічні знахідки належать до Бондарихинської культури.
Козацькі часи
Котельва — одне з найбільш ранніх поселень лівобережної Гетьманщини. Виникнення населеного пункту відносять до середини XVI ст, і лише в 1709 р. тимчасово включена до складу Слобожанщини. Тож поява нового населеного пункту на Лівобережжі заклала його розвиток як на політичній, так і на релігійній арені.
У письмових джерелах Котельву вперше згадано 1582 у донесенні Гетьману Скалозубу про напад на неї загонів Кримської держави.
1638 жителі містечка вперше виступили проти польської влади у військах гетьмана Півторакожуха (Півтора-Кожуха).
За 10 років, під час визвольної боротьби українського народу (1648–1657) котелевці брали участь у битвах під проводом Богдана Хмельницького. Містечко у цей час перебувало в полках Гадяцькому (1648—1649), Полтавському (1649—1654), Зіньківському (1661—1662), Гадяцькому (1672—1709).
У 2-й половині XVII — у 1-й половині XVIII століть Котельва була однією з фортець, що захищали Україну від атак кримських і ногайських військ.
1668-го, під час Антимосковського повстання, містечко стало місцем запеклих боїв козацтва супроти військ Ромодановського.
У січні 1709 шведський король Карл ХІІ, взявши в облогу Котельву, помилував місто на прохання старшини і населення. Трохи згодом підступом містечко потрапило під пряму юрисдикцію Московії, ввійшовши до складу Охтирського слобідського полку Слобідської України, але у церковному відношенні залишилося у складі Київської митрополії, а не Білгородської єпархії Московської Церкви.
Згодом Котельва має 2 сотні, 1718 капітально відбудували фортецю; відтоді у військових справах вона (і містечко) були підвладні Київському військовому губернатору, у церковних — Київському митрополиту, а в цивільних — Білгородській провінційній канцелярії.
1722 Охтирський полк виключений з Київської губернії, і ввійшов до складу Військової колегії. На час перепису 1726 року у Котельві налічувалося дві сотні, до яких було записано відповідно 98 і 103 виборних козаків (компанійці) і 129 підпомічників. У цей саме час у Київській Лаврській іконописній майстерні навчався уродженець сотенної Голінки Петро Рогуля, який, повернувшись до Котельви, відкрив іконописну школу.
За даними перепису на 1732 у Котельві налічувалося 1 060 дворів, у яких мешкало 3 877 чоловіків. За соціальним станом населення розподілялося так: сотників — 2, підпрапірних — 19, козаків — 1 178, підпомічників — 2 400, сусідів — 133, також мешкало духовенство, незначна кількість робітників.
1743 проведено черговий перепис населення. На той час у Котельві нараховувалося: військових — 187, статських — 30, колишньої козацької старшини — 29, духовенства — 153, військових обивателів — 8 433, підданих черкас — 190, монастирських підданих — 27 чоловік. Містечко мало власну печатку з гербом: у щиті — хрест, поставлений на півмісяці
Починаючи з 2-ї половини XVIII століття Котельва стала осередком чумацтва на Слобожанщині — чимало колишніх козаків поробилися чумаками, землевласниками, обзавелися млинами, зайнялися винокурінням. Містечко в цей час стало центром однойменного комісарства. У зв'язку з реорганізацією слобідських полків у регулярні (1765) Охтирський спочатку на деякий час став уланським, а потім гусарським. У ньому, крім іншого, відбували службу і котелевці.
В описі, надісланому Котелевським комісарським правлінням до Охтирської провінціальної канцелярії за 1768 рік, зазначається, що у Котельві 7 дерев'яних церков, будинків: комісарський — 1, попівських з причтом — 29, різночинців — 70, гусарських — 15, обивательських — 1039; у містечку налічувалося 33 вулиці і провулки. Козацька старшина, діставши дворянські звання, активно скуповувала землі, млини, винокурні, жорсткіше експлуатувала найману робочу силу.
Наприкінці 1770-х — поч. 1780-х рр. кількість храмів залишалась сталою (7). Так, у «Исповедной Росписи Зеньковской и Опошнянской протопопии 1778 г.» є ті сім храмів: Миколаївський, Преображенський, Різдва Пресвятої Богородиці, Успіння Пресвятої Богородиці, Трьох Святительський, Свято-Троїцький, Покровський.
Російська імперія
У період з 1780 до 1796 року Котельва входила до складу Краснокутського повіту Харківського намісництва.
Починаючи від 1797 року Котельва була слободою Охтирського повіту Слобідсько-Української, а з 1835 року — Харківської губернії.
1812 у слободі відкрилось сільське училище, був освячений цегляний Троїцький храм.
Станом на 1868 рік у Котельві було 7 церков: Вознесенська, Покровська, Троїцька, Мироносицька, Спаська і Всіхсвятська (у тому числі муровані — Троїцька і Спаська). Щороку в слободі проходили 4 ярмарки.
Земельна реформа, що розпочалася у 1864 році, принесла позитивні зміни в життя Котельви — земства (органи місцевого самоврядування), які утворилися невдовзі, почали опікуватися розвитком початкової освіти, медицини, шляховим господарством тощо.
Із зародженням місцевого капіталізму розвиваються промисловість і ремесла, водночас пожвавлюється соціальна, освітня і культурна сфери. Так станом на 1886/87 роки діяли 3 навчальні заклади — двокласне зразкове і народне однокласне училища, сільська школа для дівчат. У 1880 році в Котельві вже діяла лікарня. Культурне і громадське життя країни визначали серед інших і вихідці з Котельви — поет, драматург і перекладач М. Гнедич, лікар П. П. Гнедич, мистецтвознавець і культурний діяч А. М. Матушинський, утримувач приватного пансіону (на правах гімназії) І. О. Сливицький, белетрист Г. С. Піхотинський; наприкінці XIX століття помітною фігурою у суспільстві став котелевець історик і журналіст Д. Міллер.
Попри загальний рівень зростання населення, його добробуту і освіченості, у Котельві станом на початок ХХ століття промисловість і технічний прогрес були розвинені відносно слабо. Тож перші 15 років нового (ХХ) століття позначені особливим піднесенням економічного, соціального і культурного розвитку Котельви. Цьому сприяли низка новостворених організацій і підприємств: Котелевське товариство сільськогогосподарства (1907), Котелевське товариство споживачів, Котелевське друге кредитове товариство, телефонна мережа Охтирка—Котельва—Краснопілля (1913). Ці успіхи вплинули на розвиток медицини й освіти — на початку 1908 року в слободі відкрився другий корпус земської лікарні, а в 1912 році було відкрито реальне училище.
Перша світова війна уповільнила розвиток Російської імперії, у тому числі і Котельви.
Визвольний рух
Зречення царя Миколи престолу і перехід влади до рук Тимчасового Уряду у Котельві сприйняли відносно спокійно. Невдовзі населення було збурене і розколоте нерішучими діями центрального уряду, і майже одночасною появою в Котельві агітаторів Центральної ради та більшовиків.
У січні 1918 року фронтовики С. Ковпак, Г. К. Бородай, Т. С. Підвальний почали чинити збройний напад на Котелевську волосну управу, захопили пошту і вперше проголосили радянську владу. Радикальні дії з боку створеного більшовиками ревкому спричинили несприйняття нової влади з боку частини населення і навіть його відтік з Котельви. Обурені котелевці спробували чинити опір, та він був жорстко придушений. Коли ж до Котельви підійшли австро-німецькі війська і гайдамаки Українського Уряду гетьмана Скоропадського, червоногвардійський загін відступив до Охтирки.
Нова влада, попри певні успіхи у розв'язанні національних і соціальних питань, спиралась на поміщиків, що підірвало її авторитет. Крім того, її роботі перешкоджав новостворений партизанський загін. Тому коли в січні 1919 року австро-німецькі війська відступили з Котельви, більшовики досить швидко відновили владу.
Однак вже у липні їхні загони не витримали натиску денікінців і знову залишили Котельву. Були захоплені і розстріляні голова ревкому А. В. Радченко та його заступник Г. З. Кашуба. Фактично це був останній наліт біляків на Котельву, і війна у цих місцях практично завершилась. Більшовики знову прийшли до влади, розпочалась масова націоналізація земель і продрозкладка.
Радянський період
Від березня 1923 року Котельва стала районним центром, який відноситься спочатку до Охтирської, а згодом до Богодухівської округи Харківської губернії. Рівно через рік район знову був включений до Охтирського округу.
У квітні 1925 року, у зв'язку з переходом на триступеневу систему управління, Котелевський район переданий до Полтавської округи. У липні 1930 року Котелевський район був розформований, і Котельва передана до Опішнянського району. 9 лютого 1932 року ВУЦВК прийняв постанову «Про утворення областей на території УРСР», згідно з якою Котельва увійшла до складу Харківської області.
Радянська влада взялася жорстко за колективізацію й розправу з незгодними. З осені 1932 року по липень 1933 року Котельва, як і решта окупованої України, була піддана терору голодом. Під час проведеного радянською владою Голодомору 1932—1933 років померло щонайменше 36 жителів селища. У цей же час комуністи руйнували котелевські церкви та організовували депортації козацьких родів.
У серпні 1939 року створений Котелевський район з центром у Котельві — тоді тут проживало 14 833 жителі (на 5 460 менше ніж у 1926). Почалась активна розбудова району — запрацювала філія Державного банку, з'явилися перші передовики виробництва, розпочалася радіофікація населеного пункту.
9 жовтня 1941 р. Котельва була окупована німецькими військами. 9 (за ін. д. — 11) вересня 1943 радянські війська вигнали нацистських окупантів.
Комуністи знову організували голод. Попри обіцянки, повернули колгоспи, а 1946 у місті вже були перші випадки голодної смерті.
На початку 1950-х вели цивільне будівництво, лаштували промислові підприємства; від 1954 в околицях Котельви велися геологорозвідувальні роботи — знайдено поклади нафти та природного газу.
На початку 1960-х років у зв'язку з укрупненням сільських районів, Котелевський район був ліквідований, а його територія відійшла до Диканського та Зіньківського районів, що спричинило швидкий занепад села. Лише груповий лист на ім'я Першого секретаря ЦК КПРС М. Хрущова з аргументацією доцільності відновлення району, допоміг це досягти — 4 січня 1965 року знову був утворений Котелевський район, що стало відправним пунктом відродження райцентру (у 1968 році розпочато газифікацію комунальних будинків, у 1969 здано в експлуатацію дорогу з твердим покриттям між Котельвою і Пархомівкою). Ще більшого імпульсу розвитку Котельви надало присвоєння їй у 1971 році статусу селище.
У 1970—80-х роках тривала розбудова Котельви — розпочато будівництво підвідного газопроводу високого тиску Рибальське—Котельва (1972), здійснювалась електрифікація і капітальне будівництво житлових, соціальних і промислових об'єктів. У 1975 році зменшилась кількість колгоспів у Котельві, а 1987 року було створено Котелевське міжгосподарське об'єднання по агротехнічному та виробничому обслуговуванню господарств «Сільгоспхімія».
На 1990 рік у Котельві було 4 колгоспи, швейна фабрика “Прогрес”, райсільгосптехніка, партія розвідувального буріння, ремонтно-транспортне підприємство, цех з переробки деревини, цех Полтавського міськмолокозаводу, хлібокомбінат та інші підприємства. Галузь освіти також потроху розвивалася: працювали 2 середні школи, 3 восьмирічних, 1 початкова школа, дитяча музична школа та філіал Зіньківського профтехучилища.
У Котельві працювала лікарня на 200 місць, поліклініка, поштамт з 3 відділеннями, побуткомбінат, 6 бібліотек, загальною кількістю 134 тис. одиниць збірників, районний будинок культури на 385 місць, селищні клуби, 6 стаціонарних кіноустановок і 4 музеї.
Незалежна Україна
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemswTHlWRU1DVTVSU1ZFTVNVNE1TVkVNU1U1TmlWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNFExOGxSREFsUWtRbFJEQWxRakJmSlVRd0pVSkZKVVF3SlVKQkpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkNKVVF3SlVJNEpVUXhKVGcySlVReEpUaEdKVVF4SlRnMVh5VkVNQ1U1UVNWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNRaVZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNPQzVxY0djdk1qa3hjSGd0SlVRd0pUbEZKVVF4SlRneEpVUXhKVGsySlVRd0pVSkVKVVF4SlRoRFh5VkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNNRjhsUkRBbFFrVWxSREFsUWtFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrSWxSREFsUWpnbFJERWxPRFlsUkRFbE9FWWxSREVsT0RWZkpVUXdKVGxCSlVRd0pVSkZKVVF4SlRneUpVUXdKVUkxSlVRd0pVSkNKVVF4SlRoREpVUXdKVUl5SlVRd0pVSTRMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Зі здобуттям незалежності Україною 24 серпня 1991 року на подальшому референдумі 1 грудня 1991 року котелевці однозначно виступили за незалежність своєї держави.
Попри складні економічно 1990-ті в Котельві в цілому вдалося зберегти соціальну інфраструктуру, частково промисловий потенціал. Як і в більшості районів Полтавщини, економіка Котельви і району є нині (2000-ні) аграрно орієнтованою.
12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 721-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області», селище увійшло до складу Котелевської селищної громади.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно - територіальної реформи та ліквідації Котелевського району, село увійшло до складу новоутвореного Полтавського району.
Населення
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
Мова | Кількість | Відсоток |
---|---|---|
українська | 12352 | 97.57% |
російська | 273 | 2.16% |
білоруська | 22 | 0.17% |
вірменська | 8 | 0.06% |
румунська | 2 | 0.02% |
інші/не вказали | 3 | 0.02% |
Усього | 12660 | 100% |
Економіка: промисловість і транспорт
Серед працюючих підприємств Котельви станом на кінець 2000-х років:
- СВК «Батьківщина», вул. Калантаївська, 97;
- ТОВ «Агрофірма „МАЯК“ (підрозділ), вул. Полтавський Шлях, 320;
- ВАТ „Агротехніка“, вул. Покровська, 8.
З півночі на південь селище перетинає автомагістраль Суми—Полтава. У центрі Котельви функціонує автостанція. Автобусним сполученням селище пов'язане з сусідніми райцентрами і обласним центром Полтавою.
Природоохоронні об'єкти
Освіта
У Котельві працює 4 школи (3 повні і 1 неповна) та одне ПТУ.
Котелевські школи:
- Котелевська гімназія № 1 імені С. А. Ковпака (вул. Калантаївська, 1);
- Котелевська ЗОШ № 2 І-ІІІ ступенів (вул. Маяковського, 90);
- Котелевська ЗОШ № 4 І-ІІІ ступенів (вул. Полтавський Шлях, 288);
- Котелевська ЗОШ № 7 І ступеня (вул. Полтавський Шлях, 73).
У Котельві працює дитяча музична школа.
На початку 1990-х років на базі Котелевського філіалу Зіньківського СПТУ-41 відкрито окреме Котелевське ПТУ № 54 (вул. Покровська, 9).
Культура, ЗМІ, відпочинок, спорт
Культурна сфера у Котельві представлена клубними закладами, бібліотеками і декількома музеями, у селищі діють народні аматорські музичні колективи.
У Котельві розташовані Котелевський районний (вул. Полтавський Шлях, 207) і селищний (вул. Калантаївська) будинки культури.
Котелевські бібліотеки:
- Котелевська ЦРБ (вул. Покровська, 30);
- Котелевська районна бібліотека для дітей (пр. Миру, 10);
- Котелевська № 1 селищна бібліотека (вул. Миколаївська, 14);
- Котелевська № 3 селищна бібліотека (вул. Короленка, 1).
Селищні музеї:
- Котелевський народний музей двічі Героя Радянського Союзу С. А. Ковпака (вул. Калантаївська, 1);
- Котелевський музей етнографії (вул. Полтавський Шлях, 194);
- Котелевський народний музей історії СВК «Батьківщина» (вул. Калантаївська, 98).
У Котельві працює ряд творчих колективів:
- Народний колектив «Козаки з Батьківщини» (створений у 1994 році);
- Зразковий ансамбль «Мрія» дитячої музичної школи (створений у 2003 році);
- Народний хор «Оксамит» (створений у 1980 році);
- Народний хор «Осінні барви» (заснований 19 лютого 2002 року).
Котелевська районна газета — тижневик «Народна трибуна».
Улюбленим місцем відпочинку котелевців є розташований на обох берегах річки Ворскли Ковпаківський лісопарк, який є пам'яткою садово-паркового мистецтва державного значення з 1975 року. (Див. також Дуб Сковороди в Котельві).
Традиційними у 2-й половині 2000-х років стали щорічні змагання з конкуру (долання вершниками перешкод) на Кубок імені С. А. Ковпака, що відбуваються зазвичай у рамках святкових заходів до Дня молоді та Дня Конституції у червні на стадіоні Котелевської гімназії — спортсмени (переважно з Полтавщини) виборюють призи у різних вправах і номінаціях.
Пам'ятка, пам'ятники і архітектура
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WlM5bE5pOGxSREFsT1VZbFJEQWxRakFsUkRBbFFrTWxNamNsUkRFbE9FWWxSREVsT0RJbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqZ2xSREFsUWtGZkpVUXdKVGxETGlWRU1DVTROaTVmSlVRd0pUa3pKVVF3SlVKRUpVUXhKVGsySlVRd0pVSTBKVVF3SlVJNEpVUXhKVGczSlVReEpUZ3pMbXB3Wnk4eU1EQndlQzBsUkRBbE9VWWxSREFsUWpBbFJEQWxRa01sTWpjbFJERWxPRVlsUkRFbE9ESWxSREFsUWtRbFJEQWxRamdsUkRBbFFrRmZKVVF3SlRsRExpVkVNQ1U0Tmk1ZkpVUXdKVGt6SlVRd0pVSkVKVVF4SlRrMkpVUXdKVUkwSlVRd0pVSTRKVVF4SlRnM0pVUXhKVGd6TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Головною історико-архітектурною пам'яткою Котельви є Свято-Троїцька церква (1812), що являє собою взірець містечкового неокласицизму.
Біля церкви, на території школи пам'ятник поетові і перекладачу М. І. Гнедичу (1784—1833) — відкритий у 1987 році, автори — скульптор В. Сичов, архітектор І. Гургенов.
Через перехрестя розташований пам'ятник двічі Герою Радянського Союзу Сидору Ковпаку (1948, скульптор Кирило Діденко, архітектор О. Колесніченко), найрозкішніший з монументів, установлених на „малих батьківщинах“ Двічі Героїв СРСР.
Далі по вулиці — пам'ятник воїнам, які загинули, визволяючи Котельву від німецьких загарбників, що зображає молоду жінку в українській вишиванці, хустка спала з голови, у руці букет квітів, погляд журливий.
Також є пам'ятні знаки ліквідаторам Чорнобильської аварії та Воїнам-інтернаціоналістам, встановлені вже за незалежності України.
Архітектура Котельви є традиційною для Полтавського краю — „поряд з приватними будинками є двоповерхові будинки радянських часів із сучасними пластиковими вікнами та п'ятиповерхові забудови 1980-х років; над вікнами одноповерхових будинків різні візерунки (пташки, квіточки тощо); сучасні будиночки — це або євродах, або примітивна геометрія“.
Персоналії
Уродженцями Котельви є:
- Артюшенко Юрій Митрофанович — військовий і громадсько-політичний діяч УНР, журналіст.
- Йосип Доценко — політик, громадський активіст, меценат
- Володимир Бурлюк — художник-експериментатор, один із основоположників футуризму.
- Людмила Бурлюк-Кузнецова — живописець.
- Микола Бурлюк — поет-футурист, художник.
- Василь Вербицький — співак.
- Павло Волик — народний художник України.
- Сидір Ковпак — керівник партизанських загонів в Україні, двічі Герой Радянського Союзу..
- Іван Крючко — художник-пейзажист.
- Аполлон Матушинський — художній критик.
- — український історик.
- Дмитро Міллер — український історик, краєзнавець, белетрист.
- Василь Перебийніс — доктор економічних наук, професор.
- Антон Пишняк — волонтер, поет.
- Петро Рогуля ;— іконописець й портретист 18 століття.
- Яків Салашний — Герой Соціалістичної Праці.
- Олексій Сливицький — письменник, педагог.
- Юрій Фоменко (1986) — український футболіст, нападник.
- Валерій Сторожик — радянський і російський актор театру, кіно та дубляжу. Заслужений артист Російської Федерації.
У Котельві похований Віктор Жирнов (1968—2015) — старший сержант Збройних сил України, учасник російсько-української війни.
Див. також
Примітки
- http://db.ukrcensus.gov.ua/PXWEB2007/ukr/publ_new1/2022/zb_Сhuselnist.pdf
- Ілюха О. Ю. Історія релігійного життя у Котельві (від початку XVII століття — до сьогодення) / Олександр Юрійович Ілюха. — Полтава: Видавець Р. В. Шевченко, 2012. — С. 5.
- Гумілевський Д. Г. (Филарет) Історико-статистичний опис Харківської єпархії. М., 1857—1859. [ 7 травня 2012 у Wayback Machine.]- Розділ «Котельва»
- Величко С. В., 1991, Величко С. В. Літопис. Т. 2. / Пер. з книжної української мови, комент. В. О. Шевчука; Відп. ред. О. В. Мишанич.— К.: Дніпро, 1991.— 642 с. .
- Костюк В. К. . / В. К. Костюк. — Полтава: РіК, 2009.
- Ілюха Олександр. / Олександр Ілюха. — Полтава: Шевченко Р. В., 2012.— С. 60.
- Котельва. Геоінформаційна система місць «Голодомор 1932—1933 років в Україні». Український інститут національної пам'яті. Процитовано 18 червня 2020.[недоступне посилання]
- Ілюха О. Котелевщина в роки радянсько-німецької війни (1941-1945). – 196 с.
- Минуле Котельви: тисячі жителів, кіноустановки, господарства. Що змінилося відтоді? - ipoltavets.com (укр.). 21 липня 2022. Процитовано 25 липня 2022.
- . Офіційний портал Верховної Ради України. Архів оригіналу за 9 листопада 2021. Процитовано 3 квітня 2021.
- Постанова Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів»
- Перелік промислових підприємств району на Сайт Котелевської районної державної адміністрації
- Загальноосвітні школи (Котелевського району) на Сайт Котелевської районної державної адміністрації
- Середньо-технічні та професійно-технічні училища (Котелевського району) на Сайт Котелевської районної державної адміністрації
- Будинки культури (Котелевського району) на Сайт Котелевської районної державної адміністрації
- Бібліотеки, музеї (Котелевського району) на Сайт Котелевської районної державної адміністрації
- Народні колективи Котелевщини на Сайт Котелевської районної державної адміністрації
- . Архів оригіналу за 5 жовтня 2013. Процитовано 21 квітня 2011.
- смт Котельва [ 8 грудня 2007 у Wayback Machine.] на сайт Вергелеса Ігорка „Моя Полтавщина“ [ 8 грудня 2007 у Wayback Machine.]
- . Архів оригіналу за 8 грудня 2007. Процитовано 22 листопада 2009.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title ()
Джерела
- Котельва (смт) // Полтавщина: Енцикл. довід. / За ред. А. В. Кудрицького. — К.: УЕ. — 1992. — С. 386—388
- Історія Котельви та краю на Сайт Котелевської районної державної адміністрації
- Володимир Маслійчук. Початок зими 1709 р. „Город Котелва был прежде малороссійской“ [ 22 березня 2016 у Wayback Machine.] // Historians.in.ua
- Яновська Л. Котелевські і Ко. Христос-Сіяч» Петрова-Водкіна не значиться ні в храмі, ні в музеї чи приватній колекції. Проте цей витвір відомого російського художника можна побачити, а дещо пов'язує його і з українським селищем Котельва на Полтавщині. [ 21 липня 2015 у Wayback Machine.] // «Україна Молода», № 177 за 23 вересня 2008 року.
- Г. Д. Довгуша, Р. І. Шевченко, М. А. Шило. Котельва. Путівник,- «Прапор», Харків,1987
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Котельва (селище) |
- Котелевська ЗОШ № 4 [ 13 серпня 2020 у Wayback Machine.]
- Підслухано в Котельві — Котельва[недоступне посилання з квітня 2019]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Kotelva selishe v Ukrayini u Poltavskomu rajoni Poltavskij oblasti administrativnij centr Kotelevskoyi selishnoyi gromadi Roztashovane na richci Kotelevka ta Orishni Poselennya viniklo navkolo Kotelevskoyi forteci zbudovanoyi na pochatku XVII stolittya dlya zahistu shidnih kordoniv Rechi Pospolitoyi vid napadiv moskovitiv selishe Kotelva Gerb Kotelvi Prapor Kotelvi Svyato Troyicka cerkva u KotelviSvyato Troyicka cerkva u Kotelvi Krayina Ukrayina Oblast Poltavska oblast Rajon Poltavskij rajon Gromada Kotelevska selishna gromada Rada Kotelevska selishna rada Kod KATOTTG UA53080170010073464 Osnovni dani Zasnovano 1582 Status iz 2024 roku Plosha 26 87 km Naselennya 11 778 01 01 2022 Gustota 471 osib km Poshtovij indeks 38600 606 Telefonnij kod 380 5350 Geografichni koordinati 50 04 05 pn sh 34 45 33 sh d H G O Visota nad rivnem morya 102 m Vodojma richki Kotelva Kotelevka Orishnya Vorskla Katojkonimi kotelevci Vidstan Najblizhcha zaliznichna stanciya Ohtirka Do stanciyi 35 km Do obl centru avtoshlyahami 66 3 km Selishna vlada Adresa 38600 Poltavska obl Kotelevskij r n smt Kotelva vul Poltavskij Shlyah 224 Golova selishnoyi radi Korost Tetyana Mihajlivna Karta Kotelva Kotelva Kotelva u Vikishovishi U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Kotelva Za chasiv Getmanshini Kotelva sotenne misto Gadyackogo Poltavskogo Zinkivskogo ta cherez pidstupi moskovskih voyevod Ohtirskogo polkiv U drugij polovini XVIII stolittya Kotelva peretvorilasya na odin iz centriv chumackogo promislu na Livoberezhzhi Dnipra Geografichne roztashuvannyaSelishe Kotelva znahoditsya u pivnichno shidnij zoni lisostepu na livomu berezi richki Vorskla v misci vpadannya v neyi richok Kotelva ta Kotelevka Za 0 5 km vid selisha roztashovane selo Mlinki Cherez selishe prohodit avtomobilna doroga N12 Vidstan do oblasnogo centru Poltavi 66 km a do najblizhchoyi zaliznichnoyi stanciyi u misti Ohtirci Sumskoyi oblasti 35 km IstoriyaDokladnishe Istoriya Kotelvi Na okolicyah Kotelvi viyavleno dva poselennya HII H st st do Rizdva Hristovogo Arheologichni znahidki nalezhat do Bondarihinskoyi kulturi Kozacki chasi Kotelva odne z najbilsh rannih poselen livoberezhnoyi Getmanshini Viniknennya naselenogo punktu vidnosyat do seredini XVI st i lishe v 1709 r timchasovo vklyuchena do skladu Slobozhanshini Tozh poyava novogo naselenogo punktu na Livoberezhzhi zaklala jogo rozvitok yak na politichnij tak i na religijnij areni U pismovih dzherelah Kotelvu vpershe zgadano 1582 u donesenni Getmanu Skalozubu pro napad na neyi zagoniv Krimskoyi derzhavi 1638 zhiteli mistechka vpershe vistupili proti polskoyi vladi u vijskah getmana Pivtorakozhuha Pivtora Kozhuha Za 10 rokiv pid chas vizvolnoyi borotbi ukrayinskogo narodu 1648 1657 kotelevci brali uchast u bitvah pid provodom Bogdana Hmelnickogo Mistechko u cej chas perebuvalo v polkah Gadyackomu 1648 1649 Poltavskomu 1649 1654 Zinkivskomu 1661 1662 Gadyackomu 1672 1709 U 2 j polovini XVII u 1 j polovini XVIII stolit Kotelva bula odniyeyu z fortec sho zahishali Ukrayinu vid atak krimskih i nogajskih vijsk 1668 go pid chas Antimoskovskogo povstannya mistechko stalo miscem zapeklih boyiv kozactva suproti vijsk Romodanovskogo U sichni 1709 shvedskij korol Karl HII vzyavshi v oblogu Kotelvu pomiluvav misto na prohannya starshini i naselennya Trohi zgodom pidstupom mistechko potrapilo pid pryamu yurisdikciyu Moskoviyi vvijshovshi do skladu Ohtirskogo slobidskogo polku Slobidskoyi Ukrayini ale u cerkovnomu vidnoshenni zalishilosya u skladi Kiyivskoyi mitropoliyi a ne Bilgorodskoyi yeparhiyi Moskovskoyi Cerkvi Zgodom Kotelva maye 2 sotni 1718 kapitalno vidbuduvali fortecyu vidtodi u vijskovih spravah vona i mistechko buli pidvladni Kiyivskomu vijskovomu gubernatoru u cerkovnih Kiyivskomu mitropolitu a v civilnih Bilgorodskij provincijnij kancelyariyi 1722 Ohtirskij polk viklyuchenij z Kiyivskoyi guberniyi i vvijshov do skladu Vijskovoyi kolegiyi Na chas perepisu 1726 roku u Kotelvi nalichuvalosya dvi sotni do yakih bulo zapisano vidpovidno 98 i 103 vibornih kozakiv kompanijci i 129 pidpomichnikiv U cej same chas u Kiyivskij Lavrskij ikonopisnij majsterni navchavsya urodzhenec sotennoyi Golinki Petro Rogulya yakij povernuvshis do Kotelvi vidkriv ikonopisnu shkolu Za danimi perepisu na 1732 u Kotelvi nalichuvalosya 1 060 dvoriv u yakih meshkalo 3 877 cholovikiv Za socialnim stanom naselennya rozpodilyalosya tak sotnikiv 2 pidprapirnih 19 kozakiv 1 178 pidpomichnikiv 2 400 susidiv 133 takozh meshkalo duhovenstvo neznachna kilkist robitnikiv 1743 provedeno chergovij perepis naselennya Na toj chas u Kotelvi narahovuvalosya vijskovih 187 statskih 30 kolishnoyi kozackoyi starshini 29 duhovenstva 153 vijskovih obivateliv 8 433 piddanih cherkas 190 monastirskih piddanih 27 cholovik Mistechko malo vlasnu pechatku z gerbom u shiti hrest postavlenij na pivmisyaci Pochinayuchi z 2 yi polovini XVIII stolittya Kotelva stala oseredkom chumactva na Slobozhanshini chimalo kolishnih kozakiv porobilisya chumakami zemlevlasnikami obzavelisya mlinami zajnyalisya vinokurinnyam Mistechko v cej chas stalo centrom odnojmennogo komisarstva U zv yazku z reorganizaciyeyu slobidskih polkiv u regulyarni 1765 Ohtirskij spochatku na deyakij chas stav ulanskim a potim gusarskim U nomu krim inshogo vidbuvali sluzhbu i kotelevci V opisi nadislanomu Kotelevskim komisarskim pravlinnyam do Ohtirskoyi provincialnoyi kancelyariyi za 1768 rik zaznachayetsya sho u Kotelvi 7 derev yanih cerkov budinkiv komisarskij 1 popivskih z prichtom 29 riznochinciv 70 gusarskih 15 obivatelskih 1039 u mistechku nalichuvalosya 33 vulici i provulki Kozacka starshina distavshi dvoryanski zvannya aktivno skupovuvala zemli mlini vinokurni zhorstkishe ekspluatuvala najmanu robochu silu Naprikinci 1770 h poch 1780 h rr kilkist hramiv zalishalas staloyu 7 Tak u Ispovednoj Rospisi Zenkovskoj i Oposhnyanskoj protopopii 1778 g ye ti sim hramiv Mikolayivskij Preobrazhenskij Rizdva Presvyatoyi Bogorodici Uspinnya Presvyatoyi Bogorodici Troh Svyatitelskij Svyato Troyickij Pokrovskij Rosijska imperiya U period z 1780 do 1796 roku Kotelva vhodila do skladu Krasnokutskogo povitu Harkivskogo namisnictva Pochinayuchi vid 1797 roku Kotelva bula slobodoyu Ohtirskogo povitu Slobidsko Ukrayinskoyi a z 1835 roku Harkivskoyi guberniyi 1812 u slobodi vidkrilos silske uchilishe buv osvyachenij ceglyanij Troyickij hram Stanom na 1868 rik u Kotelvi bulo 7 cerkov Voznesenska Pokrovska Troyicka Mironosicka Spaska i Vsihsvyatska u tomu chisli murovani Troyicka i Spaska Shoroku v slobodi prohodili 4 yarmarki Zemelna reforma sho rozpochalasya u 1864 roci prinesla pozitivni zmini v zhittya Kotelvi zemstva organi miscevogo samovryaduvannya yaki utvorilisya nevdovzi pochali opikuvatisya rozvitkom pochatkovoyi osviti medicini shlyahovim gospodarstvom tosho Iz zarodzhennyam miscevogo kapitalizmu rozvivayutsya promislovist i remesla vodnochas pozhvavlyuyetsya socialna osvitnya i kulturna sferi Tak stanom na 1886 87 roki diyali 3 navchalni zakladi dvoklasne zrazkove i narodne odnoklasne uchilisha silska shkola dlya divchat U 1880 roci v Kotelvi vzhe diyala likarnya Kulturne i gromadske zhittya krayini viznachali sered inshih i vihidci z Kotelvi poet dramaturg i perekladach M Gnedich likar P P Gnedich mistectvoznavec i kulturnij diyach A M Matushinskij utrimuvach privatnogo pansionu na pravah gimnaziyi I O Slivickij beletrist G S Pihotinskij naprikinci XIX stolittya pomitnoyu figuroyu u suspilstvi stav kotelevec istorik i zhurnalist D Miller Popri zagalnij riven zrostannya naselennya jogo dobrobutu i osvichenosti u Kotelvi stanom na pochatok HH stolittya promislovist i tehnichnij progres buli rozvineni vidnosno slabo Tozh pershi 15 rokiv novogo HH stolittya poznacheni osoblivim pidnesennyam ekonomichnogo socialnogo i kulturnogo rozvitku Kotelvi Comu spriyali nizka novostvorenih organizacij i pidpriyemstv Kotelevske tovaristvo silskogogospodarstva 1907 Kotelevske tovaristvo spozhivachiv Kotelevske druge kreditove tovaristvo telefonna merezha Ohtirka Kotelva Krasnopillya 1913 Ci uspihi vplinuli na rozvitok medicini j osviti na pochatku 1908 roku v slobodi vidkrivsya drugij korpus zemskoyi likarni a v 1912 roci bulo vidkrito realne uchilishe Persha svitova vijna upovilnila rozvitok Rosijskoyi imperiyi u tomu chisli i Kotelvi Vizvolnij ruh Zrechennya carya Mikoli prestolu i perehid vladi do ruk Timchasovogo Uryadu u Kotelvi sprijnyali vidnosno spokijno Nevdovzi naselennya bulo zburene i rozkolote nerishuchimi diyami centralnogo uryadu i majzhe odnochasnoyu poyavoyu v Kotelvi agitatoriv Centralnoyi radi ta bilshovikiv U sichni 1918 roku frontoviki S Kovpak G K Borodaj T S Pidvalnij pochali chiniti zbrojnij napad na Kotelevsku volosnu upravu zahopili poshtu i vpershe progolosili radyansku vladu Radikalni diyi z boku stvorenogo bilshovikami revkomu sprichinili nesprijnyattya novoyi vladi z boku chastini naselennya i navit jogo vidtik z Kotelvi Obureni kotelevci sprobuvali chiniti opir ta vin buv zhorstko pridushenij Koli zh do Kotelvi pidijshli avstro nimecki vijska i gajdamaki Ukrayinskogo Uryadu getmana Skoropadskogo chervonogvardijskij zagin vidstupiv do Ohtirki Nova vlada popri pevni uspihi u rozv yazanni nacionalnih i socialnih pitan spiralas na pomishikiv sho pidirvalo yiyi avtoritet Krim togo yiyi roboti pereshkodzhav novostvorenij partizanskij zagin Tomu koli v sichni 1919 roku avstro nimecki vijska vidstupili z Kotelvi bilshoviki dosit shvidko vidnovili vladu Odnak vzhe u lipni yihni zagoni ne vitrimali natisku denikinciv i znovu zalishili Kotelvu Buli zahopleni i rozstrilyani golova revkomu A V Radchenko ta jogo zastupnik G Z Kashuba Faktichno ce buv ostannij nalit bilyakiv na Kotelvu i vijna u cih miscyah praktichno zavershilas Bilshoviki znovu prijshli do vladi rozpochalas masova nacionalizaciya zemel i prodrozkladka Radyanskij period Vid bereznya 1923 roku Kotelva stala rajonnim centrom yakij vidnositsya spochatku do Ohtirskoyi a zgodom do Bogoduhivskoyi okrugi Harkivskoyi guberniyi Rivno cherez rik rajon znovu buv vklyuchenij do Ohtirskogo okrugu U kvitni 1925 roku u zv yazku z perehodom na tristupenevu sistemu upravlinnya Kotelevskij rajon peredanij do Poltavskoyi okrugi U lipni 1930 roku Kotelevskij rajon buv rozformovanij i Kotelva peredana do Opishnyanskogo rajonu 9 lyutogo 1932 roku VUCVK prijnyav postanovu Pro utvorennya oblastej na teritoriyi URSR zgidno z yakoyu Kotelva uvijshla do skladu Harkivskoyi oblasti Radyanska vlada vzyalasya zhorstko za kolektivizaciyu j rozpravu z nezgodnimi Z oseni 1932 roku po lipen 1933 roku Kotelva yak i reshta okupovanoyi Ukrayini bula piddana teroru golodom Pid chas provedenogo radyanskoyu vladoyu Golodomoru 1932 1933 rokiv pomerlo shonajmenshe 36 zhiteliv selisha U cej zhe chas komunisti rujnuvali kotelevski cerkvi ta organizovuvali deportaciyi kozackih rodiv U serpni 1939 roku stvorenij Kotelevskij rajon z centrom u Kotelvi todi tut prozhivalo 14 833 zhiteli na 5 460 menshe nizh u 1926 Pochalas aktivna rozbudova rajonu zapracyuvala filiya Derzhavnogo banku z yavilisya pershi peredoviki virobnictva rozpochalasya radiofikaciya naselenogo punktu 9 zhovtnya 1941 r Kotelva bula okupovana nimeckimi vijskami 9 za in d 11 veresnya 1943 radyanski vijska vignali nacistskih okupantiv Komunisti znovu organizuvali golod Popri obicyanki povernuli kolgospi a 1946 u misti vzhe buli pershi vipadki golodnoyi smerti Na pochatku 1950 h veli civilne budivnictvo lashtuvali promislovi pidpriyemstva vid 1954 v okolicyah Kotelvi velisya geologorozviduvalni roboti znajdeno pokladi nafti ta prirodnogo gazu Na pochatku 1960 h rokiv u zv yazku z ukrupnennyam silskih rajoniv Kotelevskij rajon buv likvidovanij a jogo teritoriya vidijshla do Dikanskogo ta Zinkivskogo rajoniv sho sprichinilo shvidkij zanepad sela Lishe grupovij list na im ya Pershogo sekretarya CK KPRS M Hrushova z argumentaciyeyu docilnosti vidnovlennya rajonu dopomig ce dosyagti 4 sichnya 1965 roku znovu buv utvorenij Kotelevskij rajon sho stalo vidpravnim punktom vidrodzhennya rajcentru u 1968 roci rozpochato gazifikaciyu komunalnih budinkiv u 1969 zdano v ekspluataciyu dorogu z tverdim pokrittyam mizh Kotelvoyu i Parhomivkoyu She bilshogo impulsu rozvitku Kotelvi nadalo prisvoyennya yij u 1971 roci statusu selishe U 1970 80 h rokah trivala rozbudova Kotelvi rozpochato budivnictvo pidvidnogo gazoprovodu visokogo tisku Ribalske Kotelva 1972 zdijsnyuvalas elektrifikaciya i kapitalne budivnictvo zhitlovih socialnih i promislovih ob yektiv U 1975 roci zmenshilas kilkist kolgospiv u Kotelvi a 1987 roku bulo stvoreno Kotelevske mizhgospodarske ob yednannya po agrotehnichnomu ta virobnichomu obslugovuvannyu gospodarstv Silgosphimiya Na 1990 rik u Kotelvi bulo 4 kolgospi shvejna fabrika Progres rajsilgosptehnika partiya rozviduvalnogo burinnya remontno transportne pidpriyemstvo ceh z pererobki derevini ceh Poltavskogo miskmolokozavodu hlibokombinat ta inshi pidpriyemstva Galuz osviti takozh potrohu rozvivalasya pracyuvali 2 seredni shkoli 3 vosmirichnih 1 pochatkova shkola dityacha muzichna shkola ta filial Zinkivskogo proftehuchilisha U Kotelvi pracyuvala likarnya na 200 misc poliklinika poshtamt z 3 viddilennyami pobutkombinat 6 bibliotek zagalnoyu kilkistyu 134 tis odinic zbirnikiv rajonnij budinok kulturi na 385 misc selishni klubi 6 stacionarnih kinoustanovok i 4 muzeyi Nezalezhna Ukrayina Osin na okolicyah Kotelvi Zi zdobuttyam nezalezhnosti Ukrayinoyu 24 serpnya 1991 roku na podalshomu referendumi 1 grudnya 1991 roku kotelevci odnoznachno vistupili za nezalezhnist svoyeyi derzhavi Popri skladni ekonomichno 1990 ti v Kotelvi v cilomu vdalosya zberegti socialnu infrastrukturu chastkovo promislovij potencial Yak i v bilshosti rajoniv Poltavshini ekonomika Kotelvi i rajonu ye nini 2000 ni agrarno oriyentovanoyu 12 chervnya 2020 roku vidpovidno do rozporyadzhennya Kabinetu Ministriv Ukrayini 721 r Pro viznachennya administrativnih centriv ta zatverdzhennya teritorij teritorialnih gromad Poltavskoyi oblasti selishe uvijshlo do skladu Kotelevskoyi selishnoyi gromadi 19 lipnya 2020 roku v rezultati administrativno teritorialnoyi reformi ta likvidaciyi Kotelevskogo rajonu selo uvijshlo do skladu novoutvorenogo Poltavskogo rajonu NaselennyaMova Rozpodil naselennya za ridnoyu movoyu za danimi perepisu 2001 roku Mova Kilkist Vidsotok ukrayinska 12352 97 57 rosijska 273 2 16 biloruska 22 0 17 virmenska 8 0 06 rumunska 2 0 02 inshi ne vkazali 3 0 02 Usogo 12660 100 Ekonomika promislovist i transportSered pracyuyuchih pidpriyemstv Kotelvi stanom na kinec 2000 h rokiv SVK Batkivshina vul Kalantayivska 97 TOV Agrofirma MAYaK pidrozdil vul Poltavskij Shlyah 320 VAT Agrotehnika vul Pokrovska 8 Z pivnochi na pivden selishe peretinaye avtomagistral Sumi Poltava U centri Kotelvi funkcionuye avtostanciya Avtobusnim spoluchennyam selishe pov yazane z susidnimi rajcentrami i oblasnim centrom Poltavoyu Prirodoohoronni ob yektiDubove zakaznik Barvinkova gora pam yatka prirodi Zinkivshina zapovidne urochishe Koloda zapovidne urochishe Kovpakivskij lisoparkOsvitaU Kotelvi pracyuye 4 shkoli 3 povni i 1 nepovna ta odne PTU Kotelevski shkoli Kotelevska gimnaziya 1 imeni S A Kovpaka vul Kalantayivska 1 Kotelevska ZOSh 2 I III stupeniv vul Mayakovskogo 90 Kotelevska ZOSh 4 I III stupeniv vul Poltavskij Shlyah 288 Kotelevska ZOSh 7 I stupenya vul Poltavskij Shlyah 73 U Kotelvi pracyuye dityacha muzichna shkola Na pochatku 1990 h rokiv na bazi Kotelevskogo filialu Zinkivskogo SPTU 41 vidkrito okreme Kotelevske PTU 54 vul Pokrovska 9 Kultura ZMI vidpochinok sportKulturna sfera u Kotelvi predstavlena klubnimi zakladami bibliotekami i dekilkoma muzeyami u selishi diyut narodni amatorski muzichni kolektivi U Kotelvi roztashovani Kotelevskij rajonnij vul Poltavskij Shlyah 207 i selishnij vul Kalantayivska budinki kulturi Kotelevski biblioteki Kotelevska CRB vul Pokrovska 30 Kotelevska rajonna biblioteka dlya ditej pr Miru 10 Kotelevska 1 selishna biblioteka vul Mikolayivska 14 Kotelevska 3 selishna biblioteka vul Korolenka 1 Selishni muzeyi Kotelevskij narodnij muzej dvichi Geroya Radyanskogo Soyuzu S A Kovpaka vul Kalantayivska 1 Kotelevskij muzej etnografiyi vul Poltavskij Shlyah 194 Kotelevskij narodnij muzej istoriyi SVK Batkivshina vul Kalantayivska 98 U Kotelvi pracyuye ryad tvorchih kolektiviv Narodnij kolektiv Kozaki z Batkivshini stvorenij u 1994 roci Zrazkovij ansambl Mriya dityachoyi muzichnoyi shkoli stvorenij u 2003 roci Narodnij hor Oksamit stvorenij u 1980 roci Narodnij hor Osinni barvi zasnovanij 19 lyutogo 2002 roku Kotelevska rajonna gazeta tizhnevik Narodna tribuna Ulyublenim miscem vidpochinku kotelevciv ye roztashovanij na oboh beregah richki Vorskli Kovpakivskij lisopark yakij ye pam yatkoyu sadovo parkovogo mistectva derzhavnogo znachennya z 1975 roku Div takozh Dub Skovorodi v Kotelvi Tradicijnimi u 2 j polovini 2000 h rokiv stali shorichni zmagannya z konkuru dolannya vershnikami pereshkod na Kubok imeni S A Kovpaka sho vidbuvayutsya zazvichaj u ramkah svyatkovih zahodiv do Dnya molodi ta Dnya Konstituciyi u chervni na stadioni Kotelevskoyi gimnaziyi sportsmeni perevazhno z Poltavshini viboryuyut prizi u riznih vpravah i nominaciyah Pam yatka pam yatniki i arhitekturaPam yatnik Mikoli Gnidichu Golovnoyu istoriko arhitekturnoyu pam yatkoyu Kotelvi ye Svyato Troyicka cerkva 1812 sho yavlyaye soboyu vzirec mistechkovogo neoklasicizmu Bilya cerkvi na teritoriyi shkoli pam yatnik poetovi i perekladachu M I Gnedichu 1784 1833 vidkritij u 1987 roci avtori skulptor V Sichov arhitektor I Gurgenov Cherez perehrestya roztashovanij pam yatnik dvichi Geroyu Radyanskogo Soyuzu Sidoru Kovpaku 1948 skulptor Kirilo Didenko arhitektor O Kolesnichenko najrozkishnishij z monumentiv ustanovlenih na malih batkivshinah Dvichi Geroyiv SRSR Dali po vulici pam yatnik voyinam yaki zaginuli vizvolyayuchi Kotelvu vid nimeckih zagarbnikiv sho zobrazhaye molodu zhinku v ukrayinskij vishivanci hustka spala z golovi u ruci buket kvitiv poglyad zhurlivij Takozh ye pam yatni znaki likvidatoram Chornobilskoyi avariyi ta Voyinam internacionalistam vstanovleni vzhe za nezalezhnosti Ukrayini Arhitektura Kotelvi ye tradicijnoyu dlya Poltavskogo krayu poryad z privatnimi budinkami ye dvopoverhovi budinki radyanskih chasiv iz suchasnimi plastikovimi viknami ta p yatipoverhovi zabudovi 1980 h rokiv nad viknami odnopoverhovih budinkiv rizni vizerunki ptashki kvitochki tosho suchasni budinochki ce abo yevrodah abo primitivna geometriya PersonaliyiUrodzhencyami Kotelvi ye Artyushenko Yurij Mitrofanovich vijskovij i gromadsko politichnij diyach UNR zhurnalist Josip Docenko politik gromadskij aktivist mecenat Volodimir Burlyuk hudozhnik eksperimentator odin iz osnovopolozhnikiv futurizmu Lyudmila Burlyuk Kuznecova zhivopisec Mikola Burlyuk poet futurist hudozhnik Vasil Verbickij spivak Pavlo Volik narodnij hudozhnik Ukrayini Sidir Kovpak kerivnik partizanskih zagoniv v Ukrayini dvichi Geroj Radyanskogo Soyuzu Ivan Kryuchko hudozhnik pejzazhist Apollon Matushinskij hudozhnij kritik ukrayinskij istorik Dmitro Miller ukrayinskij istorik krayeznavec beletrist Vasil Perebijnis doktor ekonomichnih nauk profesor Anton Pishnyak volonter poet Petro Rogulya ikonopisec j portretist 18 stolittya Yakiv Salashnij Geroj Socialistichnoyi Praci Oleksij Slivickij pismennik pedagog Yurij Fomenko 1986 ukrayinskij futbolist napadnik Valerij Storozhik radyanskij i rosijskij aktor teatru kino ta dublyazhu Zasluzhenij artist Rosijskoyi Federaciyi U Kotelvi pohovanij Viktor Zhirnov 1968 2015 starshij serzhant Zbrojnih sil Ukrayini uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni Div takozhPerelik naselenih punktiv sho postrazhdali vid Golodomoru 1932 1933 Poltavska oblastPrimitkihttp db ukrcensus gov ua PXWEB2007 ukr publ new1 2022 zb Shuselnist pdf Ilyuha O Yu Istoriya religijnogo zhittya u Kotelvi vid pochatku XVII stolittya do sogodennya Oleksandr Yurijovich Ilyuha Poltava Vidavec R V Shevchenko 2012 S 5 Gumilevskij D G Filaret Istoriko statistichnij opis Harkivskoyi yeparhiyi M 1857 1859 7 travnya 2012 u Wayback Machine Rozdil Kotelva Velichko S V 1991 Velichko S V Litopis T 2 Per z knizhnoyi ukrayinskoyi movi koment V O Shevchuka Vidp red O V Mishanich K Dnipro 1991 642 s ISBN 5 308 00315 7 Kostyuk V K V K Kostyuk Poltava RiK 2009 ISBN 978 966 82 70 27 7 Ilyuha Oleksandr Oleksandr Ilyuha Poltava Shevchenko R V 2012 S 60 ISBN 978 966 8798 64 1 Kotelva Geoinformacijna sistema misc Golodomor 1932 1933 rokiv v Ukrayini Ukrayinskij institut nacionalnoyi pam yati Procitovano 18 chervnya 2020 nedostupne posilannya Ilyuha O Kotelevshina v roki radyansko nimeckoyi vijni 1941 1945 196 s Minule Kotelvi tisyachi zhiteliv kinoustanovki gospodarstva Sho zminilosya vidtodi ipoltavets com ukr 21 lipnya 2022 Procitovano 25 lipnya 2022 Oficijnij portal Verhovnoyi Radi Ukrayini Arhiv originalu za 9 listopada 2021 Procitovano 3 kvitnya 2021 Postanova Verhovnoyi Radi Ukrayini vid 17 lipnya 2020 roku 807 IX Pro utvorennya ta likvidaciyu rajoniv Ridni movi v ob yednanih teritorialnih gromadah Ukrayini Ukrayinskij centr suspilnih danih Perelik promislovih pidpriyemstv rajonu na Sajt Kotelevskoyi rajonnoyi derzhavnoyi administraciyi Zagalnoosvitni shkoli Kotelevskogo rajonu na Sajt Kotelevskoyi rajonnoyi derzhavnoyi administraciyi Seredno tehnichni ta profesijno tehnichni uchilisha Kotelevskogo rajonu na Sajt Kotelevskoyi rajonnoyi derzhavnoyi administraciyi Budinki kulturi Kotelevskogo rajonu na Sajt Kotelevskoyi rajonnoyi derzhavnoyi administraciyi Biblioteki muzeyi Kotelevskogo rajonu na Sajt Kotelevskoyi rajonnoyi derzhavnoyi administraciyi Narodni kolektivi Kotelevshini na Sajt Kotelevskoyi rajonnoyi derzhavnoyi administraciyi Arhiv originalu za 5 zhovtnya 2013 Procitovano 21 kvitnya 2011 smt Kotelva 8 grudnya 2007 u Wayback Machine na sajt Vergelesa Igorka Moya Poltavshina 8 grudnya 2007 u Wayback Machine Arhiv originalu za 8 grudnya 2007 Procitovano 22 listopada 2009 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya DzherelaKotelva smt Poltavshina Encikl dovid Za red A V Kudrickogo K UE 1992 S 386 388 Istoriya Kotelvi ta krayu na Sajt Kotelevskoyi rajonnoyi derzhavnoyi administraciyi Volodimir Maslijchuk Pochatok zimi 1709 r Gorod Kotelva byl prezhde malorossijskoj 22 bereznya 2016 u Wayback Machine Historians in ua Yanovska L Kotelevski i Ko Hristos Siyach Petrova Vodkina ne znachitsya ni v hrami ni v muzeyi chi privatnij kolekciyi Prote cej vitvir vidomogo rosijskogo hudozhnika mozhna pobachiti a desho pov yazuye jogo i z ukrayinskim selishem Kotelva na Poltavshini 21 lipnya 2015 u Wayback Machine Ukrayina Moloda 177 za 23 veresnya 2008 roku G D Dovgusha R I Shevchenko M A Shilo Kotelva Putivnik Prapor Harkiv 1987PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Kotelva selishe Kotelevska ZOSh 4 13 serpnya 2020 u Wayback Machine Pidsluhano v Kotelvi Kotelva nedostupne posilannya z kvitnya 2019