Архієпископ Філарет (в миру Дмитро Григорович Гумілевський, при народженні Конобеївський рос. Дмитрий Григорьевич Конобеевский; 23 жовтня (5 листопада) 1805 село Лісне Конобеєво, Шацький повіт, Тамбовська губернія — 9 (22) серпня 1866) Конотоп) — церковний історик, громадський діяч, джерелознавець. Архієпископ Чернігівський і Ніжинський. Також богослов, біблеїст, патролог. 14 квітня 2009 прославлений Української церквою Московського патріархату у лику місцевошанованих святих.
Філарет Гумілевський | |
---|---|
рос. Дмитрий Григорьевич Конобеевский | |
![]() Філарет. Гравюра 1917 року | |
Основні відомості | |
Ім'я при народженні: | Дмитро Григорович Конобеївський |
Народження | 23 жовтня (5 листопада) 1805 с. Лісне Конобеєво |
Країна: | ![]() |
Альма-матер: | Московська духовна академія |
Заклад: | Московська духовна академія |
Конфесія: | РПЦ МП |
Смерть: | 9 серпня (22 серпня) 1866 (60 років) |
м. Конотоп | |
Місце поховання: | Чернігів |
Праці й досягнення | |
Рід діяльності: | історик |
Основні інтереси: | теологія |
Ступінь: | доктор богослов'я |
Титул: | монах, архієпископ |
|
Біографія
Народився на ерзянських землях Тамбовської губернії, в родині священика Григорія Конобеївського. Прізвище Гумілевський йому було дане в семінарії у зв'язку з його малим зростом і смиренною вдачею (від латинського humilis- низький, незнатний). Існують перекази, що в юності Дмитро відвідав Саровську пустинь, де Серафим Саровський сказав про нього: «Сей отрок буде великим світильником Церкви і прославиться по всій Русі, як вчений муж».
Закінчив Шацьке духовне училище, Тамбовську духовну семінарію, Московську духовну академію (зі ступенем магістра, другим у випуску), після закінчення якої був залишений при ній для підготовки до викладацької діяльності. Доктор богослов'я (1860).
19 серпня 1829 був пострижений у чернецтво. При постризі митрополит Московський і Коломенський Філарет (Дроздов) дав йому своє ім'я — безпрецедентний випадок в історії академії.
З 3 лютого 1830 — ієродиякон. З 29 червня 1830 року — ієромонах.
З 6 червня 1831 — бакалавр по кафедрі церковної історії Московської духовної академії, член собору ієромонахів московського Донського монастиря, цензор.
З 1832 — професор по кафедрі Священного Писання.
З 1 травня 1833 — інспектор Московської духовної академії, професор по кафедрі морального і пастирського богослов'я.
З 27 січня 1835 — архімандрит.
З 14 грудня 1835 року — ректор Московської духовної академії. Заснував академічний журнал «Творіння святих Отців в російській перекладі з додатками духовного змісту».
З 9 березня 1837, одночасно, настоятель московського Богоявленського монастиря.
Єпископ Латвії
З 21 грудня 1841 — єпископ Ризький, вікарій Псковської єпархії.
Під час його управління Ризьким вікаріатством були відкритті 63 парафії, споруджено 20 постійних і 43 тимчасові церкви. Був прихильником поширення православ'я серед латиських і естонських селян, що викликало активну протидію з боку остзейських аристократії і лютеранського духовенства (за словами митрополита Мануїла (Лемешевського), «намагалися паралізувати діяльність архіпастиря, не гребували найбруднішими доносами»). В 1844 приєднав до православ'я членів протестантської громади гернгутерів на їх прохання, причому імператор Микола I дозволив здійснювати для них богослужіння латиською мовою. У квітні — грудні 1845 в православ'я перейшли 9870 естонців і 4564 латиша, за сім місяців 1846 — 6285 естонців і 6313 латишів. Усього в 1845—1848 тільки в естонській частині Ліфляндської губернії до православ'я приєдналися 63858 селян. За словами професора Дерптського університету М. А. Розберга (лютеранина за віросповіданням), без будь-якого підбурювання, без надії на будь-які земні вигоди натовпи добродушних і мирних селян, закінчивши свої польові роботи, направляються до російських священиків, щоб прийняти російську віру. Це видовище не тільки возвишає і зворушує, але і являє собою торжество православної духовності, бо це не порушники, не напівдикі язичники, не уніати, які ближче стоять до російської Церкви, але протестанти, що три століття перебували під впливом красномовства освічених лютеранських священиків.
При цьому у своїй діяльності єпископ Філарет виходив з інструкції Миколи I від 1845 про порядок переходу естонців і латишів у православ'я, яка забороняла примус у цьому питанні і обіцянки матеріальних благ у разі зміни віросповідання. Багато уваги єпископ приділяв підготовці священиків для вікаріатства, в 1847 в Ризі було відкрито духовне училище. Два естонця, що приєдналися до православ'я, були висвячені на священиків. Діяльність владики Філарета підготувала перетворення в 1850 вікаріатства в самостійну Ризьку єпархію, яка згодом виросла у Латвійську Православну Церкву, що діє на території держави Латвія.
Діяльність в Україні
З 6 листопада 1848 — єпископ Харківський і Охтирський.
7 квітня 1857 возведений у сан архієпископа.
З 2 травня 1859 — архієпископ Чернігівський і Ніжинський.
Як правлячий архієрей Харківської та Чернігівської єпархій владика Філарет дбав про забезпечення духовенства, організовував церковно-парафіяльні школи, друкарні, засновував монастирі і керував храмобудівництвом. 1860 року розпорядився масово відкрити церковно-приходські школи в селах Чернігівщини. 1861 року в губернії було понад 700 шкіл. Заснував періодичне видання «Чернігівські єпархіальні відомості». Готував програми викладання для духовних навчальних закладів на утримання яких направляв доходи від видання своїх праць. Багато коштів витрачав на благодійність, у зв'язку з чим був змушений постійно скорочувати свої витрати. Здобув популярність своїми проповідями в Харківській єпархії під час Великого посту, опублікованими під назвою «Бесіди про страждання Господа нашого Ісуса Христа», і виданням «Історико-статистичного опису Харківської єпархії».
Влітку 1866 на півдні Чернігівської губернії спалахнула епідемія холери. Архієпископ Філарет вирішив відвідати цей регіон, щоб підбадьорити полеглих духом прихожан, попри те, що сам, за свідченням очевидців, був «нездоровым, расстроенным душевно и физически». Під час подорожі владика захворів на холеру і 9 серпня помер у м. Конотопі. За словами митрополита Мануїла (Лемешевского), від Конотопа до Чернігова протягом 180 верст народ змінюючи один одного супроводжував труну любого архіпастиря в кількості 10-12 тисяч чоловік. При цьому не було жодного випадку захворювання на холеру. Забули всі про цей страшний бич. Холера не дійшла до Чернігова і припинилася.
Філарета (Гумілевського) було поховано у крипті під вівтарем Троїцького собору в Чернігові. У 1884 р. коштом відомого історика Г. Милорадовича на стіні храму встановили бронзову меморіальну дошку (не збереглася), що мала увічнити пам'ять про Чернігівського архієрея.
Історик і богослов
Владика Філарет здобув популярність своїми науковими працями. Він був членом Товариства історії та старожитностей російських (1847); дійсним членом Імператорського Російського географічного товариства (1852); почесним членом Імператорського Російського археологічного товариства (1856), Копенгагенського товариства старожитностей, Московського і Харківського університетів, Київської і Московської духовних академій, Імператорської Академії наук. Професор Казанської духовної академії Григорій Єлісєєв вважав, що це був, можна сказати, єдиний справді вчений богослов в Росії, який як богослов-догматик, як богослов-історик, як богослов-археолог стояв якщо не вище, то ніяк не нижче знаменитих закордонних богословів, людина надзвичайно талановита, цілком віддана науці.
За словами митрополита Мануїла (Лемешевського), в працях Філарета вражає маса критичних статей і заміток. Це була особливість його таланту — допитливо ставитися до всякого предмету, все перевіряти поглядом критика. Він дуже багато читав. Все життя його була присвячене читанню та праці. Суспільству, публіці він віддавав себе тільки по крайній необхідності. Люди, які близько його знали, говорили, що він працював і відпочивав, їв і пив завжди з книгою в руках і тут же відразу робив потрібні йому замітки і вилучення … У нього завжди було бажання за все взятися, у всьому з'явитися якщо не зачинателем, то встигнути більше інших, у всьому залишити про себе добру пам'ять.
Історія Російської Церкви
Значну популярність здобула його головна праця «Історія Російської Церкви» (доведена до 1826), що вийшла у п'яти випусках в Ризі і в Москві в 1847-1848 і витримала безліч перевидань. Автор запропонував принципово нову періодизацію російської церковної історії, розділивши її на п'ять періодів: від початку християнства на Русі до навали монголів (988-1237); від навали монголів до поділу руської митрополії (1237 — 1410); від поділу митрополії до встановлення патріаршества (1410–1588); період Патріаршества (1589 — 1720); синодальне управління (1721—1826). У скороченому вигляді вона вперше була видана в 1859 і потім, як підручник, витримала безліч перевидань.
На думку протоієрея Георгія Флоровського (який вважав владику Філарета людиною «виняткових обдарувань, з неспокійною думкою і тривожним серцем»), в цій праці «вперше вся російська церковна історія була розказана і показана як живе ціле, розказана ясно і вдумливо». Професор Антон Карташов вважав, що «справжню вчену історію Руської Церкви ми маємо з часу виходу в світ „Історії Руської Церкви“ архієпископа Філарета».
В енциклопедії Брокгауза і Ефрона історична праця владики Філарета порівнювався з «Історією держави російської» Миколи Карамзіна і оцінювалася наступним чином: Автор стоїть цілком на богословській точці зору; явища російської церковної історії він розглядає з їх, так би мовити, офіційної сторони: викладає насамперед подвиги святих мужів і ієрархів на користь російської церкви, а потім йде розгляд єресей і розколів, як відхилень від правильного розуміння православного вчення. У нього немає вказівок на внутрішній процес сприйняття руським народом істин християнства, а також і на причини відхилення від церковного вчення.
Богословські та історичні праці
Значущим богословським працею владики Філарета в області патрології є «Історичне вчення про Отців Церкви», опублікована в трьох томах в 1859. За словами протоієрея Олександра Меня, він прагнув розкрити всю живу багатогранність святоотецького вчення, а не перетворювати його на застиглу схему. За його словами, святі отці, слідуючи в головному церковному Переданню, з багатьох питань мали різні думки. Вони «роздумували про слово Боже, про предмети віри, про правила життя, вони сперечалися, ораторствували, філософствували і були філологами, і при цьому навіть помилялися». Подібний підхід видався надто сміливим, і книга змогла вийти лише в нових церковно-суспільних умовах (тобто після смерті Миколи I, за царя-реформатора Олександра II).
Також був автором докладного «Огляду російської духовної літератури» (1859—1861), капітальної праці «Православне догматичне богослов'я» (1864), житій святих, безлічі історичних монографій, статей і проповідей.
Праці
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZsTDBacGJHRnlaWFJmSlRJNFIzVnRhV3hsZG5OcmVTVXlPVjlJYVhOMGIzSnBZMkZzWDJGdVpGOXpkR0YwYVhOMGFXTmhiRjlrWlhOamNtbHdkR2x2Ymw5dlpsOTBhR1ZmUzJoaGNtdHZkbDlrYVc5alpYTmxYMVJKTGpFNE5USmZRMjkyWlhJdWNHUm1MM0JoWjJVeExUSXlNSEI0TFVacGJHRnlaWFJmSlRJNFIzVnRhV3hsZG5OcmVTVXlPVjlJYVhOMGIzSnBZMkZzWDJGdVpGOXpkR0YwYVhOMGFXTmhiRjlrWlhOamNtbHdkR2x2Ymw5dlpsOTBhR1ZmUzJoaGNtdHZkbDlrYVc5alpYTmxYMVJKTGpFNE5USmZRMjkyWlhJdWNHUm1MbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
- (рос. дореф.) История Русской Церкви: Периоды 1—5. М., Рига, 1847—1848. В 5-ти частях (переиздание — М., 2001);
- (рос. дореф.) Слова и беседы Филарета, епископа Харьковского и Ахтырского, говоренные в Риге. М., 1850;
- (рос. дореф.) Беседы о страданиях Господа нашего Иисуса Христа, говоренные Филаретом, епископом Харьковским и Ахтырским: В 2 ч. М., 1857 (2-е издание — 1859, 3-е издание — 1884);
- (рос. дореф.) Историко-статистическое описаніе Харьковской епархіи. В 5-и частях (1852-1857);
- (рос. дореф.) Исследование о смерти царевича Димитрия. М., 1858;
- (рос. дореф.) Слова и беседы Филарета, архиепископа Харьковского и Ахтырского. 1858—1859. В 3-х частях;
- (рос. дореф.) Историческое учение об отцах Церкви. СПб., 1859. В 3-х томах (второе издание — 1882);
- (рос. дореф.) Обзор русской духовной литературы, 862—1720. Харьков, 1859—1861 (2-е издание — 1863, 3-е издание — 1884);
- (рос. дореф.) Исторический обзор песнопевцев и песнопения Греческой Церкви, с примечаниями и снимками древних нотных знаков. СПб., 1860. (Переиздание — 1902, репринтное издание — Сергиев Посад, 1995).;
- (рос. дореф.) Кафедральные черниговские монастыри: Ильинский, Елецкий и Борисоглебский. Чернигов, 1861;
- (рос. дореф.) Русские святые, чтимые всей Церковью или местно: Опыт описания жизни их. Чернигов, 1861—1864 (2-е издание — 1863—1865, 3-е издание — 1882);
- (рос. дореф.) Слова, беседы и речи Филарета, архиепископа Черниговского и Нежинского. 2-е издание. Чернигов, 1863. В 4-х частях (3-е издание — 1883);
- (рос. дореф.) Православное догматическое богословие. Чернигов, 1864 (2-е издание — 1865, 3-е издание — 1882);
- (рос. дореф.) Святые южных славян: Опыт описания жизни их. Чернигов, 1865. В 2-х томах (2-е издание — 1882, 2-е издание — 1883, 4-е издание — 1894);
- (рос. дореф.) Жития святых подвижниц Восточной Церкви. 2-е издание СПб, 1885, 3-е издание — 1898 (репринтное воспроизведение — М., 1994). Заглавие 1-го издания — «Святые подвижницы Восточной Церкви» (СПб, 1871);
- (рос. дореф.) Жития святых, чтимых Православной Церковью, с сведениями о праздниках Господских и Богородичных и о явленных чудотворных иконах. СПб., 1885 (2-е издание — 1892, 3-е издание — 1900);
- (рос. дореф.) Историко-статистическое описание Черниговской епархии. Чернигов, 1873.
Шанування і прославлення
14 квітня 2009 року Священний Синод Української Православної Церкви ухвалив рішення про причислення архієпископа Філарета до лику місцевошанованих святих Чернігівської єпархії. 25 жовтня того ж року в Троїцькому соборі Чернігова відбувся чин канонізації, очолений митрополитом Київським Володимиром. По здобутті мощі святителя були перенесені з крипти собору і розміщені в новій раці в самому соборі.
Примітки
- Журнали Засідання Священного Синоду Української Православної Церкви від 14 квітня 2009 року[недоступне посилання з травня 2019]
- Архієпископ Філарет (Гумілевський) канонізований як місцевошанований святий Чернігівської єпархії
Джерела
- Ясь О. В. Філарет // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2013. — Т. 10 : Т — Я. — С. 294. — .
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Олександр Тарасенко, АРХІЄПИСКОП ФІЛАРЕТ (ГУМІЛЕВСЬКИЙ) І ДОСЛІДЖЕННЯ ЦЕРКОВНИХ ПАМ'ЯТОК ПОДЕСЕННЯ.
- Багалей Д., Миллер Д., История города Харькова за 250 лет существования (с 1655 p.), тт. І — II. — Харьков, 1905, 1912.(рос.)
- Патріарх Алексій II. Православ'я в Естонії. М., 1999.(рос.)
Посилання
- Філарет (Гумілевський) // Шевченківська енциклопедія : у 6 т. / Гол. ред. М. Г. Жулинський. — Київ : Ін-т літератури ім. Т. Г. Шевченка, 2015. — Т. 6: Т—Я. — С. 502.
- Філарет (у світі Дмитро Гумілевський) // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1967. — Т. 8, кн. XVI : Літери Уш — Я. — С. 1982. — 1000 екз.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Філарет Гумілевський
- (рос.)
- Филарет (в миру Димитрий Григорьевич Гумилевский)(рос.)
- Архиепископ Черниговский Филарет (Гумилевский) как историк Русской Церкви(рос.)
- Филарет Гумилевский(рос.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej z imenem Filaret Arhiyepiskop Filaret v miru Dmitro Grigorovich Gumilevskij pri narodzhenni Konobeyivskij ros Dmitrij Grigorevich Konobeevskij 23 zhovtnya 5 listopada 1805 selo Lisne Konobeyevo Shackij povit Tambovska guberniya 9 22 serpnya 1866 Konotop cerkovnij istorik gromadskij diyach dzhereloznavec Arhiyepiskop Chernigivskij i Nizhinskij Takozh bogoslov bibleyist patrolog 14 kvitnya 2009 proslavlenij Ukrayinskoyi cerkvoyu Moskovskogo patriarhatu u liku miscevoshanovanih svyatih Filaret Gumilevskijros Dmitrij Grigorevich KonobeevskijFilaret Gravyura 1917 rokuOsnovni vidomostiIm ya pri narodzhenni Dmitro Grigorovich KonobeyivskijNarodzhennya 23 zhovtnya 5 listopada 1805 1805 11 05 s Lisne KonobeyevoKrayina Rosijska imperiyaAlma mater Moskovska duhovna akademiyaZaklad Moskovska duhovna akademiyaKonfesiya RPC MPSmert 9 serpnya 22 serpnya 1866 1866 08 22 60 rokiv m KonotopMisce pohovannya ChernigivPraci j dosyagnennyaRid diyalnosti istorikOsnovni interesi teologiyaStupin doktor bogoslov yaTitul monah arhiyepiskop Filaret u VikishovishiBiografiyaNarodivsya na erzyanskih zemlyah Tambovskoyi guberniyi v rodini svyashenika Grigoriya Konobeyivskogo Prizvishe Gumilevskij jomu bulo dane v seminariyi u zv yazku z jogo malim zrostom i smirennoyu vdacheyu vid latinskogo humilis nizkij neznatnij Isnuyut perekazi sho v yunosti Dmitro vidvidav Sarovsku pustin de Serafim Sarovskij skazav pro nogo Sej otrok bude velikim svitilnikom Cerkvi i proslavitsya po vsij Rusi yak vchenij muzh Zakinchiv Shacke duhovne uchilishe Tambovsku duhovnu seminariyu Moskovsku duhovnu akademiyu zi stupenem magistra drugim u vipusku pislya zakinchennya yakoyi buv zalishenij pri nij dlya pidgotovki do vikladackoyi diyalnosti Doktor bogoslov ya 1860 19 serpnya 1829 buv postrizhenij u chernectvo Pri postrizi mitropolit Moskovskij i Kolomenskij Filaret Drozdov dav jomu svoye im ya bezprecedentnij vipadok v istoriyi akademiyi Z 3 lyutogo 1830 iyerodiyakon Z 29 chervnya 1830 roku iyeromonah Z 6 chervnya 1831 bakalavr po kafedri cerkovnoyi istoriyi Moskovskoyi duhovnoyi akademiyi chlen soboru iyeromonahiv moskovskogo Donskogo monastirya cenzor Z 1832 profesor po kafedri Svyashennogo Pisannya Z 1 travnya 1833 inspektor Moskovskoyi duhovnoyi akademiyi profesor po kafedri moralnogo i pastirskogo bogoslov ya Z 27 sichnya 1835 arhimandrit Z 14 grudnya 1835 roku rektor Moskovskoyi duhovnoyi akademiyi Zasnuvav akademichnij zhurnal Tvorinnya svyatih Otciv v rosijskij perekladi z dodatkami duhovnogo zmistu Z 9 bereznya 1837 odnochasno nastoyatel moskovskogo Bogoyavlenskogo monastirya Yepiskop Latviyi Z 21 grudnya 1841 yepiskop Rizkij vikarij Pskovskoyi yeparhiyi Pid chas jogo upravlinnya Rizkim vikariatstvom buli vidkritti 63 parafiyi sporudzheno 20 postijnih i 43 timchasovi cerkvi Buv prihilnikom poshirennya pravoslav ya sered latiskih i estonskih selyan sho viklikalo aktivnu protidiyu z boku ostzejskih aristokratiyi i lyuteranskogo duhovenstva za slovami mitropolita Manuyila Lemeshevskogo namagalisya paralizuvati diyalnist arhipastirya ne grebuvali najbrudnishimi donosami V 1844 priyednav do pravoslav ya chleniv protestantskoyi gromadi gernguteriv na yih prohannya prichomu imperator Mikola I dozvoliv zdijsnyuvati dlya nih bogosluzhinnya latiskoyu movoyu U kvitni grudni 1845 v pravoslav ya perejshli 9870 estonciv i 4564 latisha za sim misyaciv 1846 6285 estonciv i 6313 latishiv Usogo v 1845 1848 tilki v estonskij chastini Liflyandskoyi guberniyi do pravoslav ya priyednalisya 63858 selyan Za slovami profesora Derptskogo universitetu M A Rozberga lyuteranina za virospovidannyam bez bud yakogo pidburyuvannya bez nadiyi na bud yaki zemni vigodi natovpi dobrodushnih i mirnih selyan zakinchivshi svoyi polovi roboti napravlyayutsya do rosijskih svyashenikiv shob prijnyati rosijsku viru Ce vidovishe ne tilki vozvishaye i zvorushuye ale i yavlyaye soboyu torzhestvo pravoslavnoyi duhovnosti bo ce ne porushniki ne napivdiki yazichniki ne uniati yaki blizhche stoyat do rosijskoyi Cerkvi ale protestanti sho tri stolittya perebuvali pid vplivom krasnomovstva osvichenih lyuteranskih svyashenikiv Pri comu u svoyij diyalnosti yepiskop Filaret vihodiv z instrukciyi Mikoli I vid 1845 pro poryadok perehodu estonciv i latishiv u pravoslav ya yaka zaboronyala primus u comu pitanni i obicyanki materialnih blag u razi zmini virospovidannya Bagato uvagi yepiskop pridilyav pidgotovci svyashenikiv dlya vikariatstva v 1847 v Rizi bulo vidkrito duhovne uchilishe Dva estoncya sho priyednalisya do pravoslav ya buli visvyacheni na svyashenikiv Diyalnist vladiki Filareta pidgotuvala peretvorennya v 1850 vikariatstva v samostijnu Rizku yeparhiyu yaka zgodom virosla u Latvijsku Pravoslavnu Cerkvu sho diye na teritoriyi derzhavi Latviya Diyalnist v Ukrayini Z 6 listopada 1848 yepiskop Harkivskij i Ohtirskij 7 kvitnya 1857 vozvedenij u san arhiyepiskopa Z 2 travnya 1859 arhiyepiskop Chernigivskij i Nizhinskij Yak pravlyachij arhiyerej Harkivskoyi ta Chernigivskoyi yeparhij vladika Filaret dbav pro zabezpechennya duhovenstva organizovuvav cerkovno parafiyalni shkoli drukarni zasnovuvav monastiri i keruvav hramobudivnictvom 1860 roku rozporyadivsya masovo vidkriti cerkovno prihodski shkoli v selah Chernigivshini 1861 roku v guberniyi bulo ponad 700 shkil Zasnuvav periodichne vidannya Chernigivski yeparhialni vidomosti Gotuvav programi vikladannya dlya duhovnih navchalnih zakladiv na utrimannya yakih napravlyav dohodi vid vidannya svoyih prac Bagato koshtiv vitrachav na blagodijnist u zv yazku z chim buv zmushenij postijno skorochuvati svoyi vitrati Zdobuv populyarnist svoyimi propovidyami v Harkivskij yeparhiyi pid chas Velikogo postu opublikovanimi pid nazvoyu Besidi pro strazhdannya Gospoda nashogo Isusa Hrista i vidannyam Istoriko statistichnogo opisu Harkivskoyi yeparhiyi Vlitku 1866 na pivdni Chernigivskoyi guberniyi spalahnula epidemiya holeri Arhiyepiskop Filaret virishiv vidvidati cej region shob pidbadoriti poleglih duhom prihozhan popri te sho sam za svidchennyam ochevidciv buv nezdorovym rasstroennym dushevno i fizicheski Pid chas podorozhi vladika zahvoriv na holeru i 9 serpnya pomer u m Konotopi Za slovami mitropolita Manuyila Lemeshevskogo vid Konotopa do Chernigova protyagom 180 verst narod zminyuyuchi odin odnogo suprovodzhuvav trunu lyubogo arhipastirya v kilkosti 10 12 tisyach cholovik Pri comu ne bulo zhodnogo vipadku zahvoryuvannya na holeru Zabuli vsi pro cej strashnij bich Holera ne dijshla do Chernigova i pripinilasya Filareta Gumilevskogo bulo pohovano u kripti pid vivtarem Troyickogo soboru v Chernigovi U 1884 r koshtom vidomogo istorika G Miloradovicha na stini hramu vstanovili bronzovu memorialnu doshku ne zbereglasya sho mala uvichniti pam yat pro Chernigivskogo arhiyereya Istorik i bogoslovVladika Filaret zdobuv populyarnist svoyimi naukovimi pracyami Vin buv chlenom Tovaristva istoriyi ta starozhitnostej rosijskih 1847 dijsnim chlenom Imperatorskogo Rosijskogo geografichnogo tovaristva 1852 pochesnim chlenom Imperatorskogo Rosijskogo arheologichnogo tovaristva 1856 Kopengagenskogo tovaristva starozhitnostej Moskovskogo i Harkivskogo universitetiv Kiyivskoyi i Moskovskoyi duhovnih akademij Imperatorskoyi Akademiyi nauk Profesor Kazanskoyi duhovnoyi akademiyi Grigorij Yelisyeyev vvazhav sho ce buv mozhna skazati yedinij spravdi vchenij bogoslov v Rosiyi yakij yak bogoslov dogmatik yak bogoslov istorik yak bogoslov arheolog stoyav yaksho ne vishe to niyak ne nizhche znamenitih zakordonnih bogosloviv lyudina nadzvichajno talanovita cilkom viddana nauci Za slovami mitropolita Manuyila Lemeshevskogo v pracyah Filareta vrazhaye masa kritichnih statej i zamitok Ce bula osoblivist jogo talantu dopitlivo stavitisya do vsyakogo predmetu vse pereviryati poglyadom kritika Vin duzhe bagato chitav Vse zhittya jogo bula prisvyachene chitannyu ta praci Suspilstvu publici vin viddavav sebe tilki po krajnij neobhidnosti Lyudi yaki blizko jogo znali govorili sho vin pracyuvav i vidpochivav yiv i piv zavzhdi z knigoyu v rukah i tut zhe vidrazu robiv potribni jomu zamitki i viluchennya U nogo zavzhdi bulo bazhannya za vse vzyatisya u vsomu z yavitisya yaksho ne zachinatelem to vstignuti bilshe inshih u vsomu zalishiti pro sebe dobru pam yat Istoriya Rosijskoyi Cerkvi Znachnu populyarnist zdobula jogo golovna pracya Istoriya Rosijskoyi Cerkvi dovedena do 1826 sho vijshla u p yati vipuskah v Rizi i v Moskvi v 1847 1848 i vitrimala bezlich perevidan Avtor zaproponuvav principovo novu periodizaciyu rosijskoyi cerkovnoyi istoriyi rozdilivshi yiyi na p yat periodiv vid pochatku hristiyanstva na Rusi do navali mongoliv 988 1237 vid navali mongoliv do podilu ruskoyi mitropoliyi 1237 1410 vid podilu mitropoliyi do vstanovlennya patriarshestva 1410 1588 period Patriarshestva 1589 1720 sinodalne upravlinnya 1721 1826 U skorochenomu viglyadi vona vpershe bula vidana v 1859 i potim yak pidruchnik vitrimala bezlich perevidan Na dumku protoiyereya Georgiya Florovskogo yakij vvazhav vladiku Filareta lyudinoyu vinyatkovih obdaruvan z nespokijnoyu dumkoyu i trivozhnim sercem v cij praci vpershe vsya rosijska cerkovna istoriya bula rozkazana i pokazana yak zhive cile rozkazana yasno i vdumlivo Profesor Anton Kartashov vvazhav sho spravzhnyu vchenu istoriyu Ruskoyi Cerkvi mi mayemo z chasu vihodu v svit Istoriyi Ruskoyi Cerkvi arhiyepiskopa Filareta V enciklopediyi Brokgauza i Efrona istorichna pracya vladiki Filareta porivnyuvavsya z Istoriyeyu derzhavi rosijskoyi Mikoli Karamzina i ocinyuvalasya nastupnim chinom Avtor stoyit cilkom na bogoslovskij tochci zoru yavisha rosijskoyi cerkovnoyi istoriyi vin rozglyadaye z yih tak bi moviti oficijnoyi storoni vikladaye nasampered podvigi svyatih muzhiv i iyerarhiv na korist rosijskoyi cerkvi a potim jde rozglyad yeresej i rozkoliv yak vidhilen vid pravilnogo rozuminnya pravoslavnogo vchennya U nogo nemaye vkazivok na vnutrishnij proces sprijnyattya ruskim narodom istin hristiyanstva a takozh i na prichini vidhilennya vid cerkovnogo vchennya Bogoslovski ta istorichni praci Znachushim bogoslovskim praceyu vladiki Filareta v oblasti patrologiyi ye Istorichne vchennya pro Otciv Cerkvi opublikovana v troh tomah v 1859 Za slovami protoiyereya Oleksandra Menya vin pragnuv rozkriti vsyu zhivu bagatogrannist svyatooteckogo vchennya a ne peretvoryuvati jogo na zastiglu shemu Za jogo slovami svyati otci sliduyuchi v golovnomu cerkovnomu Peredannyu z bagatoh pitan mali rizni dumki Voni rozdumuvali pro slovo Bozhe pro predmeti viri pro pravila zhittya voni sperechalisya oratorstvuvali filosofstvuvali i buli filologami i pri comu navit pomilyalisya Podibnij pidhid vidavsya nadto smilivim i kniga zmogla vijti lishe v novih cerkovno suspilnih umovah tobto pislya smerti Mikoli I za carya reformatora Oleksandra II Takozh buv avtorom dokladnogo Oglyadu rosijskoyi duhovnoyi literaturi 1859 1861 kapitalnoyi praci Pravoslavne dogmatichne bogoslov ya 1864 zhitij svyatih bezlichi istorichnih monografij statej i propovidej PraciIstoriko statistichnij opis Harkivskoyi yeparhiyi Tom 1 1852 r ros doref Istoriya Russkoj Cerkvi Periody 1 5 M Riga 1847 1848 V 5 ti chastyah pereizdanie M 2001 ros doref Slova i besedy Filareta episkopa Harkovskogo i Ahtyrskogo govorennye v Rige M 1850 ros doref Besedy o stradaniyah Gospoda nashego Iisusa Hrista govorennye Filaretom episkopom Harkovskim i Ahtyrskim V 2 ch M 1857 2 e izdanie 1859 3 e izdanie 1884 ros doref Istoriko statisticheskoe opisanie Harkovskoj eparhii V 5 i chastyah 1852 1857 ros doref Issledovanie o smerti carevicha Dimitriya M 1858 ros doref Slova i besedy Filareta arhiepiskopa Harkovskogo i Ahtyrskogo 1858 1859 V 3 h chastyah ros doref Istoricheskoe uchenie ob otcah Cerkvi SPb 1859 V 3 h tomah vtoroe izdanie 1882 ros doref Obzor russkoj duhovnoj literatury 862 1720 Harkov 1859 1861 2 e izdanie 1863 3 e izdanie 1884 ros doref Istoricheskij obzor pesnopevcev i pesnopeniya Grecheskoj Cerkvi s primechaniyami i snimkami drevnih notnyh znakov SPb 1860 Pereizdanie 1902 reprintnoe izdanie Sergiev Posad 1995 ros doref Kafedralnye chernigovskie monastyri Ilinskij Eleckij i Borisoglebskij Chernigov 1861 ros doref Russkie svyatye chtimye vsej Cerkovyu ili mestno Opyt opisaniya zhizni ih Chernigov 1861 1864 2 e izdanie 1863 1865 3 e izdanie 1882 ros doref Slova besedy i rechi Filareta arhiepiskopa Chernigovskogo i Nezhinskogo 2 e izdanie Chernigov 1863 V 4 h chastyah 3 e izdanie 1883 ros doref Pravoslavnoe dogmaticheskoe bogoslovie Chernigov 1864 2 e izdanie 1865 3 e izdanie 1882 ros doref Svyatye yuzhnyh slavyan Opyt opisaniya zhizni ih Chernigov 1865 V 2 h tomah 2 e izdanie 1882 2 e izdanie 1883 4 e izdanie 1894 ros doref Zhitiya svyatyh podvizhnic Vostochnoj Cerkvi 2 e izdanie SPb 1885 3 e izdanie 1898 reprintnoe vosproizvedenie M 1994 Zaglavie 1 go izdaniya Svyatye podvizhnicy Vostochnoj Cerkvi SPb 1871 ros doref Zhitiya svyatyh chtimyh Pravoslavnoj Cerkovyu s svedeniyami o prazdnikah Gospodskih i Bogorodichnyh i o yavlennyh chudotvornyh ikonah SPb 1885 2 e izdanie 1892 3 e izdanie 1900 ros doref Istoriko statisticheskoe opisanie Chernigovskoj eparhii Chernigov 1873 Shanuvannya i proslavlennya14 kvitnya 2009 roku Svyashennij Sinod Ukrayinskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi uhvaliv rishennya pro prichislennya arhiyepiskopa Filareta do liku miscevoshanovanih svyatih Chernigivskoyi yeparhiyi 25 zhovtnya togo zh roku v Troyickomu sobori Chernigova vidbuvsya chin kanonizaciyi ocholenij mitropolitom Kiyivskim Volodimirom Po zdobutti moshi svyatitelya buli pereneseni z kripti soboru i rozmisheni v novij raci v samomu sobori PrimitkiZhurnali Zasidannya Svyashennogo Sinodu Ukrayinskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi vid 14 kvitnya 2009 roku nedostupne posilannya z travnya 2019 Arhiyepiskop Filaret Gumilevskij kanonizovanij yak miscevoshanovanij svyatij Chernigivskoyi yeparhiyiDzherelaYas O V Filaret Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2013 T 10 T Ya S 294 ISBN 978 966 00 1359 9 Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Oleksandr Tarasenko ARHIYePISKOP FILARET GUMILEVSKIJ I DOSLIDZhENNYa CERKOVNIH PAM YaTOK PODESENNYa Bagalej D Miller D Istoriya goroda Harkova za 250 let sushestvovaniya s 1655 p tt I II Harkov 1905 1912 ros Patriarh Aleksij II Pravoslav ya v Estoniyi M 1999 ros PosilannyaFilaret Gumilevskij Shevchenkivska enciklopediya u 6 t Gol red M G Zhulinskij Kiyiv In t literaturi im T G Shevchenka 2015 T 6 T Ya S 502 Filaret u sviti Dmitro Gumilevskij Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1967 T 8 kn XVI Literi Ush Ya S 1982 1000 ekz Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Filaret Gumilevskij ros Filaret v miru Dimitrij Grigorevich Gumilevskij ros Arhiepiskop Chernigovskij Filaret Gumilevskij kak istorik Russkoj Cerkvi ros Filaret Gumilevskij ros