Упродовж багатьох століть зустрічаються задокументовані приклади діяльності жінок в архітектурі. Ці приклади не обмежуються професійними або аматорськими практиками. Жінки також були педагогами чи замовницями. Оскільки архітектура стала вважатися професією з 1857 року, кількість жінок в архітектурі була невеликою. Наприкінці ХІХ століття, починаючи з Фінляндії, деякі європейські архітектурні школи почали приймати жінок у якості слухачок навчальних програм.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMems0TDFOcFoyNWxiR2x1Ym1FdWFuQm5Mekl5TUhCNExWTnBaMjVsYkdsdWJtRXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
1980 року Марія Розарія Піомеллі, уродженка Італії, стала першою жінкою-деканом міського коледжу Нью-Йоркської школи архітектури, однак лише останнім часом жінки почали отримувати належне визнання, у тому числі у якості лауреаток Прітцкерівської премії.
Перші ахітекторки
Внесок двох європейок вплинув як на архітектуру загалом, так і на проєктування та будівництво зокрема.
У Франції це була Кетрін Брісон (1494—1526), що вплинула на проєктування замку Шенонсо в долині Луари, а також контролювала проведення будівельних робіт між 1513 і 1521 роками, поки її чоловік брав участь у італійських війнах. В Італії це Плаутілья Бріччі (1616—1690), що працювала разом із братом Базиліо над каплицями та палацами поблизу Риму.
У Британії є підтвердження того, що леді Елізабет Вілбрахам (1632—1705) вивчала роботи архітекторів П. Поста, Палладіо та штаттресіденц в Ландсхуті [de], Німеччина. Їй приписували авторство будинку Уоттон у Бакінгемширі й багатьох інших будівель. Також за попередніми даними, вона навчала сера Крістофера Рена. Вілбрахам довелося використовувати архітекторів-чоловіків для нагляду за будівництвом. Зараз багато досліджень, включаючи роботи Джона Міллара, висувають гіпотезу про те, що Вілбрахам є авторкою близько 400 будівель (у тому числі 18 лондонських церков), що раніше зараховувались до доробку її учня Крістофера Рена.
Наприкінці XVIII століття англійка Мері Таунлі (1753—1839), що навчалася у художника Джошуа Рейнольдса, спроєктувала кілька будівель у Рамсгейті на південному сході Англії. Однією з них був Таунлі Хаус, який вважається архітектурним дорогоцінним каменем.
Сара Лош (1785—1853) була англійкою та власницею Врей. Її назвали втраченим романтичним генієм, антикваркою, архітекторкою та провидицею. Її основною роботою є церква Св. Марії, Камбрія, вона також спроєктувала різні споріднені будівлі та пам'ятники.
- Кетрін Брісон. Вежа замку Шенонсо (1521)
- Елізабет Вілбрахам. Будинок Уоттон, Бакінгемшир (1714)
- Мері Таунлі. Таунлі Хаус, Рамсгейт (1780)
- Сара Лош. Церква Св. Марії, Стрий (1842)
Сучасні першовідкривачки
Англійка Софі Грей (1814—1871), дружина Роберта Грея, який у 1847 році став єпископом Кейптауна, допомагала виконувати його адміністративні та соціальні обов'язки. Насамперед, розробила понад 35 проєктів південноафриканських англіканських церков у період між 1848 й 1880 роками в неоготичному стилі.
Дочка французько-канадського виробника вагонів, Естер Парізо, більш відома, як матінка Джозефа (1823—1902), була не просто однією з перших архітекторок Північної Америки, а й першою архітекторкою північно-західних Сполучених Штатів. У 1856 році вона разом з чотирма сестрами з Монреаля переїхала до Ванкувера, штат Вашингтон, де за її проєктом було побудовано одинадцять лікарень, сім академій, п'ять шкіл для дітей корінних американців та два дитячі будинки.
[en] (1856—1913) з Ватерлоо, Нью-Йорк, була першою американкою, яка, як відомо, працювала професійною архітекторкою. У 1876 році вона влаштувалася на посаду креслярки в кабінеті Річарда А. Вайта та Ф. Ф. Коллінгса в Буффало, штат Нью-Йорк. 1881 року відкрила власний офіс, де співпрацювала з чоловіком Робертом Бетюном. Її назвали першою жінкою-соратницею Американського інституту архітекторів (AIA) у 1888 році, а в 1889 році вона стала його першою жінкою-учасницею.
Джулія Морган (1872-1957) була американською архітекторкою та інженеркою. За довгу та плідну кар’єру вона спроєктувала понад 700 будівель у Каліфорнії. Вона найбільш відома роботою над замком Херст у Сан-Сімеоні, Каліфорнія. Морган була першою жінкою, яку прийняли на програму архітектури в l'École nationale supérieure des Beaux-Arts у Парижі, і першою жінкою-архітекторкою, яка отримала ліцензію в Каліфорнії. Вона спроєктувала багато будівель для установ, які обслуговують жінок і дівчат, у тому числі низку YWCA та будівлі для Міллс-коледжу. Джулія Морган була першою жінкою, яка отримала найвищу нагороду Американського інституту архітекторів, Золоту медаль AIA, посмертно в 2014 році.
Ще однією архітекторкою в США була [en] (1869—1942) родом з півночі Каліфорнії. 1901 року вона у колаборації з Лілліан Палмер (Lillian Palmer) переїхала до Сан-Франциско, де навчалася кресленню в Каліфорнійській середній школі механічних мистецтв. Заохочена Палмер, Вільямс збудувала низку котеджів та будинків у цьому районі, включаючи сімейний будинок на Бродвеї 1037 у Сан-Франциско, тепер пам'ятник архітектури.
Теодат Поуп Реддл (1868—1946) виросла в Фармінгтоні, штат Коннектикут. Вона найняла викладачів, щоб навчитися проєктуванню будівель. Ранні дизайни Реддл, такі як для Hill-Stead (1901), були переведені на робочі креслення фірмою McKim, Mead and White, що забезпечило її навчання. Вона стала першою жінкою з в Нью-Йорку і в Коннектикуті. 1926 року була призначена в колегію стипендіатів AIA.
Помітною архітекторкою того часу була [en] (1867—1943), що не отримала освіти в галузі архітектури, але перед тим, як створити власну фірму, проєктувала низку будівель. Проєкт Тукерман Холу у Вустері, штат Массачусетс, вона вважала однією з найдавніших і найуспішніших жіночих розробок.
Румунська архітекторка [en] (1894—1962), перша жінка, яка отримала ступінь у напрямі архітектури в 1919 році, і перша жінка, яка стала румунською інспекторкою архітектури. Вона продовжила здобувати освіту в Італії. Оскільки її основним місцем роботи була Технічна служба Міністерства освіти, вона проєктувала школи, як в Бухаресті (Лікей і Кантемір), так і по всій країні. Разом з габаритними будівлями, Харет також проєктувала маленькі будинки. Не вдовольнившись навчанням в Італії, відвідувала численні конгреси архітектури в Римі, Парижі, Москві, Брюсселі.
[en] (1922—2013), дочка Д. Л. Райта та внучка Френка Ллойда Райта, спроєктувала приблизно 150 будівель у Колорадо-Спрінгс.
Академічна кваліфікація
Фінляндія
Фінляндія — країна, в якій жінкам вперше було дозволено вивчати архітектуру та отримати у цьому напрямі академічну кваліфікацію, навіть якщо вони спочатку мали статус спеціальних студенток. Найдавніший запис про отримання кваліфікації належить [en](1862—1916), яка відвідувала з весни 1888 року, а завершила навчання у 1890 році «за спеціальним дозволом». Однак, схоже, вона не була незалежною архітекторкою. Інші випускниці цієї спеціальності в Політехнічному інституті у 1880-х роках: Інес Холмінг (Inez Holming), [en], [en], Стіна Естман (Stina Östman) та Віві Льонн.
Віві Льонн (1872—1966), яка навчалась там з 1893 по 1896 рік, була першою жінкою, яка самостійно працювала архітекторкою у Фінляндії. Закінчивши навчання, вона одразу створила власну архітектурну фірму, отримавши комісію з проєктування будинку фінськомовної жіночої школи в Тампере. Льонн спроєктувала кілька відомих громадських будівель, серед яких понад тридцять шкіл; виграла п'ять конкурсів на розробку проєктів, у тому числі на створення муніципальної пожежної станції в Тампері в 1906 році. Також виграла два конкурси у колаборації з Армасом Ліндгреном, й разом із ним проєктувала Новий студентський будинок у Гельсінкі (1910) та Естонський театр у Таллінні (1913). Однією з її останніх робіт була геофізична обсерваторія Соданкюля, закінчена в 1945 році.
[en] (1867—1952) з Аландських островів, отримала спеціальний дозвіл на навчання в Гельсінській індустріальній школі в 1891 році в той час, коли туди приймали лише чоловіків. Після відмінних результатів випробувань вона була прийнята як звичайна студентка і по завершенню навчання в 1894 році отримала спеціальність «». Вона спроєктувала 98 будинків в районі Марієгамн на Аландських островах. Це були переважно міські будинки та фермерські будинки в швейцарському декоративному стилі. Однак Гонґель не кваліфікувалася як архітекторка.
- Гонгелл Х. Дерев'яна вілла в Марієхамні, Фінляндія (1987)
Інші випускниці
[en] (1871—1918) отримала архітектурні навички з німецьким репетитором, який викладав їй проєктування, в Інституті Пратта в Брукліні, а також працюючи з Марселем де Монклосом в його паризькому ательє. Вона сподівалася вчитися в Школі мистецтв краси, але жінці відмовили у вступі. Повернувшись до США, Келлог допомогла спроєктувати Зал рекордів у Нижньому Мангеттені. Вона продовжувала проєктувати сотні будівель у районі Нью-Йорка, чим заслужила таку характеристику журналістів New York Times, як «одна з найуспішніших архітекторів Америки».
Мері Ґеннон (Mary Gannon) та Еліс Гендс (Alice Hands) були випускницями нью-йоркської школи для жінок у 1892 році та через два роки відкрили власну архітектурну фірму «Ґеннон та Гендс», яка зосередилась на проєктуванні недорогих житлових будинків у Нью-Йорку.
Джулія Морган (1872—1957) стала першою жінкою, яка отримала науковий ступінь з архітектури у Школі мистецтв краси. Спочатку їй було відмовлено у вступі, але через два роки вона повторно подала заявку і була прийнята в 1898 році. Після закінчення навчання у 1901 році вона повернулася до Каліфорнії, де плідно працювала, виконавши понад 700 проєктів, насамперед для жіночих організацій та ключових клієнтів. Її знаковою роботою вважається Замок Герста в Сан-Симеоні. Також вона стала першою жінкою-архітекторкою, що отримала ліцензію в Каліфорнії.
[en] (1877—1978) з Канзасу також їздила вивчати архітектуру в Школу мистецтв краси, де страждала від дискримінації проти жінок після здачі іспитів. Вона не досягла успіху в навчанні там і повернулася до Америки в 1906 році, де займалася архітектурою. Сувала школу поселення гірської сосни в штаті Кентуккі, а також ряд будівель у місті Канзас, де була першою архітекторкою, що включила природний ландшафт у свої проєкти й використовувала литі бетонні стіни.
[en] (1879—1969) емігрувала з батьками з Англії до Австралії. Вона записалася на нічні заняття в Сіднейському технічному коледжі і була там першою жінкою, яка закінчила навчання в галузі архітектури в 1904 році. Вона продовжила роботу в зайнятому кабінеті Джона Бурчама Клампа, де стала головною кресляркою. 1907 року за підтримки свого керівника вона подала заяву на членство у Інституті архітекторів Нового Південного Уельсу, але зіткнулася із значним протидією, її запросили приєднатись лише у 1920 році.
[en] (1871—1955) народилася в Міссурі, вивчала архітектуру в Нью-Йорку в ательє Маскарей-Чемберс, заснованому Еммануелем Луї Маскареєм за творами французької школи мистецтв Beaux-Arts. Це перша студія в США, спеціально створена для викладання архітектури. Переконаний у здібностях жінок як архітекторів Маскарей захотів включити їх до своїх учнів. Робертс увійшла до дизайнерської команди Френка Ллойда Райта до партнерства з [en] (1873—1950) в Орландо, штат Флорида. Раян була першою жінкою, яка отримала ступінь магістра архітектури в Массачусетському технологічному інституті, Софія Гайден Беннет (1868—1953) закінчила архітектуру там у 1890 році.
- Джулія Морган. Замок Герст, Сан-Сімеон, Каліфорнія (1919–1947)
- [en] та Райт Ф. Л. Дім Ізабель Робертс, Рівер Форест, Іллінойс (1908)
Естер Марджорі Гілл була першою жінкою, яка закінчила канадську школу архітектури в 1920 році.
Європейські події
Після Фінляндії декілька інших європейських країн дозволили жінкам вивчати архітектуру. У Норвегії першою жінкою-архітекторкою стала [en] (1872—1962), яка навчалася в Королівській школі креслярів (Den Kongelige Tegneskole) у Крістіанії (1894) та займалась архітектурними студіями в Брюсселі, Крістіанії та Копенгагені. Вона створила власну практику в 1912 році отримала позитивний відгук за проєкт необарочного житлового комплексу в Осло. Вона продовжувала проєктувати ряд великих вілл, а також студентське житло для жінок.
Першою жінкою, яка розпочала архітектурну практику в Німеччині, була [en] (1875—1951). Вона вивчала архітектуру як запрошена студентка, зареєстрована як Студент Еміль в Технологічному коледжі в Ганновері (1902—1908), але їй було відмовлено в дипломі, оскільки жінки не мали права на кваліфікацію до 1909 року. Попри це, вона закінчила проєкти близько 30 вілл до початку війни. Однією з її найпомітніших будівель є театр Трибуне в Шарлоттенбурзі-Вільмерсдорфі, що спочатку планувався як школа для дівчат.
Першою жінкою, яка стала інженеркою в Німеччині, була сербська архітекторка [en]. Вона здобула ступінь в Технічному університеті Дармштадта в 1913 році.
У Сербії Єлісавета Начич (1878—1955) вивчала архітектуру в Белградському університеті в той час, коли вважалося, що жінки не повинні цього робити. У віці 22 років вона була першою жінкою, яка закінчила інженерний факультет. Як жінка, вона не змогла отримати міністерську посаду, яку шукала, але працевлаштувалася в муніципалітеті Белграда, де стала головною архітекторкою. Серед її помітних досягнень — початкова школа Краля Петра I (король Петро I) (1906) та церква Олександра Невського (1929), обидві в Белграді. Перша архітекторка в Сербії, вона багато зробила, щоб надихнути інших жінок на професію.
Маргарете Шютте-Лігоцкі (1897—2000) була першою жінкою-архітекторкою в Австрії та першою жінкою, що закінчила Віденський Кунстгевербешхуль, нині Віденський університет прикладного мистецтва, хоча її прийняли лише після рекомендаційного листа від впливового друга. Першовідкривачка розвитку соціального житла у Відні та Франкфурті, вона поєднала дизайн та функціональність, особливо на своїй франкфуртській кухні — прототипі сучасної вбудованої кухні.
У Швейцарії [en] (1899—1991) була першою жінкою, яка завершила навчання за спеціальністю архітектура в Федеральному технологічному інституті Цюріха в 1923 році. Вона створила власну фірму з чоловіком Рудольфом Штайгером у 1924 році. Їх перший проєкт, Будинок Сандрейтера в Рієні (1924), вважається першим модерністським будинком у Швейцарії. У 1938 році вона припинила архітектурну діяльність на користь скульптури.
- [en]. Гефтітеррассен, Осло (1929)
- [en]. Театр Трибуне, Берлін (1915)
- Єлісавета Начич. Церква Олександра Невського, Белград (1929)
Першою жінкою, прийнятою до Королівського інституту британських архітекторів (RIBA), була [en] (1871—1962) у 1898 році. Вона та її сестра [en] пройшли підготовку архітекторів у партнерстві Ернеста Джорджа та Гарольда Пето. У 1893 році вони обидві намагалися продовжити навчання, відвідуючи Школу архітектури асоціації архітекторів, але у вступі їм було відмовлено. Етель завершила частину курсу, запропонованого школою архітектури Бартлетта, отримавши відзнаки. Як жінка, вона не змогла отримати широкомасштабних проєктів і була змушена зосередитись на скромних житлових проєктах, таких як дачі робітників.
Шотландка [en] (1888—1971) після відвідування лекцій про мистецтво та архітектуру в Сорбонні навчалася в Школі мистецтв Грея в Абердіні, де отримала диплом з архітектури в 1914 році. Крім викладання в школі мистецтв у Глазго, створила власну практику в 1920 році, спеціалізуючись на дизайні кухні.
Першою жінкою, що проєктувала головну будівлю у Британії, була Елізабет Скотт (1898—1972), архітекторка Меморіального театру Шекспіра в Стратфорді-на-Ейвоні, закінченого в 1932 році.
Першою азійською жінкою, яка стала членом Королівського інституту британських архітекторів та першою архітекторкою-модерністкою Шрі-Ланки була [[Мінетт де Сільва]]. Вона працювала в Архітектурній асоціації в Лондоні, а після проголошення незалежності Шрі-Ланки у 1948 році вона повернулася і заснувала першу архітектурну студію. У 1996 році Інститут архітекторів Шрі-Ланки нагородив Де Сільву золотою медаллю.
- [en]. Меркатський хрест Глазго (зліва) (1930)
-
Чоловічі та жіночі професійні партнерства
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV3TDBGc2RtRnlYMkZ1WkY5RmJHbHpjMkZmUVdGc2RHOHVhbkJuTHpJeU1IQjRMVUZzZG1GeVgyRnVaRjlGYkdsemMyRmZRV0ZzZEc4dWFuQm4uanBn.jpg)
Низка архітекторок першої половини XX ст. співпрацювали з чоловіками, часто створюючи подружні практики. Починаючи з 1960-х років, кількість жінок, що здобували освіту у галузі архітектури, збільшувалася, жінки та чоловіки часто бачилися та пізніше одружувалися, а довгі години спільної роботи та розділена пристрасть були описані як «ідеальний рецепт для романтики». Хороший огляд цієї теми є у праці Енн Форсайт (Ann Forsyth) «Хвала Заха».
Однак партнерські стосунки між чоловіком і жінкою призводять до неправильного розподілу внеску. Зазвичай чоловіки-партнери краще відомі, навіть якщо робота виконана у співавторстві. Це результат дискримінації жінок. Те, що було охарактеризовано як «традиція викривленого розподілу» (tradition of misattribution), залишалося «секретом» до останніх років. Серед визначних архітектурних партнерств:
- [en] (1894—1949) та Альвар Аалто — після отримання кваліфікації архітектора у Фінляндії в 1920 році одружилася з Альваром Аалто в 1923 році та брала участь у проєктуванні його будівель, часто працюючи над інтер'єрами, як у Вілла Майрея (1937) в Ноормаркку.
- Раїлі Пієтіля (Raili Pietilä) з чоловіком Реймою, фінська пара, що тісно співпрацювала над розробкою власного стилю раннього модерну. Раїлі П'єтіля (нар. 1926) знайшла два ідеальних стимули для дизайнерської команди, пояснивши їх так: "Ми часто брали з собою роботу: на прогулянку, на кухню та вечори. І коли у нас починалося змагання, ми подорожували, тому що ми виявили, що зміна середовища впливає на мислення".
- У Данії [en], які одружилися в 1952 році, створили тісне і дуже успішне партнерство, будуючи або відновлюючи церкви, часто застосовуючи функціональний та естетичний підхід у роботі.
- Французька архітекторка та дизайнерка Шарлотта Перріан (1903—1999) встановила партнерство з іконою сучасної архітектури Ле Корбюзьє, сприяючи розвитку функціональних житлових приміщень, особливо проєктуючи інтер'єри та меблі для своїх будівель. Пізніше вона нагадала, як Ле Корбюзьє наполягав на чіткому дотриманні його вимогливих принципів: «Найменший штрих олівця повинен був мати точку, щоб виконати потребу, або відповісти на жест чи поставу, і бути досяжним за цінами масового виробництва». Після десяти років співпраці з Ле Корбюзьє Перріан покинула свою студію в 1937 році, щоб сконцентруватися на дизайні меблів, часто працюючи з Жаном Пруве.
- Португальська архітекторка [en] (1914—1996) співпрацювала з чоловіком Девідом Морейрою, добудувавши ряд ключових будівель у місті Порто.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlk0TDBJbFF6TWxRalpvYlM1cWNHY3ZNVGt4Y0hndFFpVkRNeVZDTm1odExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
- У Німеччині [en] (нар. 1921) часто працювала з чоловіком Готфрідом Бьомом, розробляючи інтер'єри для багатоквартирних будинків та інших житлових забудов.
- (Margot Schürrmann, 1924—1999) уклала довічне партнерство зі своїм чоловіком Йоахімом Шюрманом. Їх вплив на німецьку архітектуру був визнаний Bund Deutscher Architeken, який присудив їм Велику премію 1998 року.
- [en] (нар. 1921) пам'ятають за партнерство з Рудольфом Шварцом, який допомагав у реконструкції міста Кельна, особливо його церков, після Другої світової. Після смерті чоловіка в 1961 році Марія продовжувала керувати сімейною фірмою, виконуючи багато проєктів чоловіка в районі Кельна.
- Берніс Олександра «Рей» Імз, та інтер'єрів, архітекторка, художниця, дружина та партнерка архітектора Чарльза Еймза. Чарльз і Рей Еймзи спроєктували будинок Еймза та інші значні сучасні будівлі середини ХХ століття.
- [en] (1912—2011) мала труднощі з працевлаштуванням після закінчення навчання, поки не поїхала за однокурсником Вільямом Клосом до Міннеаполісу. Як чоловік і дружина вони створили фірму в 1938 році. На додаток до власних проєктів, включаючи багато впорядкованих приватних будинків, саме Елізабет керувала фірмою за відсутності чоловіка під час Другої світової і поки він займався будівництвом університету штату Міннесота. Історикиня архітектури Джейн Кінг Гесіон (Jane King Hession) зауважила: «Своїм прикладом вона надихнула багатьох жінок на архітектуру, включно зі мною, але вона не хотіла бути відомою архітекторкою — як архітектор, який випадково був жінкою».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekExTDFkaGJIUmxjbDlDZFhKc1pYbGZSM0pwWm1acGJsOWhibVJmVFdGeWFXOXVYMDFoYUc5dWVWOUhjbWxtWm1sdUxtcHdaeTh4TXpCd2VDMVhZV3gwWlhKZlFuVnliR1Y1WDBkeWFXWm1hVzVmWVc1a1gwMWhjbWx2Ymw5TllXaHZibmxmUjNKcFptWnBiaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
- Маріон Махоні Гріффін (1871—1961) з Чикаго була першою співробітницею, найнятою Франком Ллойдом Райтом. Попри те, що Райт не надав їй великого визнання за проєкти прерійської школи, Гріффін не лише значною мірою сприяла житловій роботі його студії, але й багато зробила для просування його ідей. У 1911 році Маріон одружилася з Вальтером Берлі Гріффіном, з яким працювала в майстерні Райт. Разом вони створили дуже успішне партнерство, працюючи спочатку в районі Чикаго над різноманітними проєктами, потім в Австралії над містобудівним плануванням Канберри і, нарешті, в Індії до смерті Гриффіна в 1937 році. У своїх спогадах Махоні описує, як вона нерозривно зрослася зі своїм чоловіком, підкреслюючи, як разом вони відстоювали різні справи, такі як бібліотека для індійського міста Лакнау чи Каскраг, громади біля Сіднея, яку вони створили.
- Крім того, в Австралії [en] (1906—1990) було важко закінчити навчання архітектурі в Мельбурнському університеті, і натомість вона стала архітекторкою через художнє студентство. Працювала в різних архітектурних фірмах в Австралії (1931—1936) та Великій Британії (1937), подорожувала Європою, зустрічаючись з багатьма ключовими архітекторами модерну. 1938 року вона створила архітектурну фірму Romberg & Shaw разом з архітектором модернізму Фредеріком Ромбергом, що діяла з 1939 по 1942 рік. У цей період вони створили "деякі найвідоміші багатоквартирні будинки в Австралії", включаючи квартири Яррабі, Південна Ярра, Вікторія (1940) та квартири Ньюберн, Південний Мельбурн, Вікторін, 1939. Шоу продовжувала займатися архітектурою до виходу на пенсію в 1969 році.
- Деніз Скотт Браун (нар. 1931) та Роберт Вентурі познайомилися в 1960 році в університеті Пенсільванії, де Скотт Браун закінчила магістратуру з містобудування та архітектури. Незабаром після шлюбу в 1967 році Скотт Браун приєдналася до своєї філадельфійської фірми Вентурі та Раух, де стала головною керівницею планування в 1969 році. З цього часу вона відігравала головну роль у фірмі (перейменованій у Вентурі, Скотт Браун та Партнери) у 1989 році, ведучи проєкти та дослідження з питань цивільного планування та співпрацюючи з Вентурі у великих проєктах фірми. Однак Браун обурюється тим, що їй рідко приписують власну роботу. Наприклад, саме її чоловік отримав премію Пріцкера в 1991 році, хоча Браун пояснює: «Ми обидва проєктуємо кожен сантиметр будівлі разом». У 1997 році вона розмірковувала: «Питання бути жінкою буде навіки в моєму випадку. Якби я не одружилася з Бобом, я б пішла далі чи ні? Хто може сказати? Але це ж питання стосується і його. Якби він не одружився зі мною, чи пішов би він далі?» Деніз Скотт Браун також розкрила свої почуття щодо цієї ситуації у розділі «Гендерна космічна архітектура».
- У Великій Британії архітекторка [en] (1955 р.н.) стала директоркою Future Systems разом із чоловіком Яном Каплікі. У 1999 році вони виграли премію Стерлінга від Королівського інституту британських архітекторів (RIBA) за свій медіацентр на Lords Cricket Ground. Левете приписують можливість зробити органічні форми Future Systems товарними.
- [en] та її чоловік Вільям Дж. «Білл» Стенлі III співзаснували архітектурну фірму в 1983 році після того, як (в різні роки) стали першими афроамериканцями, спочатку наймолодшим чоловіком, а потім першою жінкою, зареєстрованими архітекторами на Півдні США. Лав Стенлі — керівниця бізнесу та виробництва, а її чоловік займається маркетингом та дизайном.
- У Сербії [en] часто працювала з чоловіком Драголюбом. Найважливішою їх роботою було проєктування спортивного залу «Піонір», за яке вони отримали «Гран-прі Белградського архітектурного салону» в 1974 році.
- Інша сербська архітекторка [en] співпрацювала з колегою-архітектором Іваном Античем, щоб створити Белградський "Музей сучасного мистецтва " та Крагуєвацький «Музей 21 жовтня» у 1960-х роках. Обидві будівлі з тих пір стали національними пам'ятками.
- [en] (13 серпня 1934 р. — 22 грудня 2016 р.) працювала зі своїм партнером Массімо Віньєллі все життя. Массімо відомий графічним дизайном, а Віньєллі — комерційними інтер'єрами. Вони познайомилися, навчаючись у школі архітектури у Венеції, Італії та практикуючи в Мілані та США.
- Беатріс Пешард Міхарес та її чоловік Алехандро Бернарді заснували архітектурну фірму Bernardi Peschard Arquitectura у 2000 році після того, як познайомилися студентами Університету Анауак Мексики в Мехіко.
ХХІ століття
Низка архітекторок в останній час мали значний успіх, здобувши широке визнання за свої професійні досягнення.
У 2004 році іраксько-британська архітекторка Заха Хадід стала першою жінкою, яка отримала премію Пріцкера. Серед її проєктів Центр сучасного мистецтва Розенталя в Цинциннаті та Центральну будівлю BMW в Лейпцигу. Присуджуючи премію, голова журі говорив про її «непохитну прихильність до модернізму», пояснюючи, як вона відійшла від існуючої типології, від високотехнологічних, зрушуючих геометрію будівель". З 2004 року до своєї смерті в 2016 році Хадід виконала багато визначних робіт, включаючи оперний театр Гуанчжоу в Гуанчжоу, Китай, та Лондонський центр водних водних змагань до літніх Олімпійських ігор 2012 року.
У 2010 році ще однією лауреаткою Пріцкера стала Кадзуйо Седзіма з Японії, у партнерстві з Рюе Нішізава. Лорд Палумбо, голова журі, розповів про їхню архітектуру, "яка одночасно делікатна і потужна, точна і виважена, геніальна, але не надмірно чи відверто розумна; для створення будівель, які успішно взаємодіють зі своїми контекстами та діями, які вони містять, створюючи почуття повноти та досвіду багатства". Особливу увагу було приділено скляному центру Музею мистецтв Толедо в Огайо та Музею сучасного мистецтва 21 століття, Каназаві, Ісікава, Японія.
У 2007 році [en] (1977 р.н., Німеччина) здобула премію «Ага Хан» за архітектуру для своєї школи ручної роботи METI, побудованої з бамбука та інших місцевих матеріалів у Рудрапурі, Бангладеш. На прикладі стійкої архітектури проєкт отримав високу оцінку не лише за його простий, гуманний підхід та красу, а й за рівень співпраці архітекторів, майстрів, клієнтів та користувачів. За останні роки данська фірма Lundgaard & Tranberg виграла декілька європейських нагород RIBA, де головною архітекторкою була Лене Транберберг (нар. 1956). Проєкти включали Королівський данський ігровий дім (2008) та Tietgenkollegiet (2005).
У 2010 році [en] стала першою архітекторкою Індії, яку запросили до участі в Раді з інновацій дизайну Всесвітнього економічного форуму, де вона створила Індекс взаємного дизайну як інструмент дизайну цілісного сталого розвитку. Пракаш перша жінка в Індії, яка створила власну фірму. У 1992 році вона була піонеркою екологічно стійкої архітектури і створила будинок з вторинної сировини.
У 2013 році студентська організація «Жінки в дизайні» при Гарвардській вищій школі дизайну розпочала клопотання про премію за архітектуру Пріцкера Деніз Скотт Браун, яка не була присуджена в 1991 році, коли її отримав партнер архітекторки Роберт Вентурі.
У 2013 році Джулія Морган стала першою жінкою, яка отримала золоту медаль AIA, посмертно.
У 2014 році Культурний центр Гейдара Алієва, розроблений Заха Хадід, отримав нагороду «Музей дизайну дизайну року», що зробило її першою жінкою, яка отримала головний приз у цьому конкурсі.
У 2015 році Хадід стала першою жінкою, яка сама отримала золоту медаль RIBA.
Серед жінок-архітекторок також варто виділити [en]. На сьогодні у її доробку архітектурна премія Стірлінга (RIBA Stirling Prize), медаль Manser (від Королівського інституту британських архітекторів)та архітектурна премія Стівена Лоуренса. Нею була заснована студія Alison Brooks Architects офіс якої розташований в Лондоні. За її проєктом були побудовані Ексетер коледж в Оксфорді, будівля Аккордія в Кембріджі, а також павільйн, що має назву Посмішка в Лондонському коледжі мистецтв.
У 2020 році Елісон Брукс стала переможницею архітектурної премії Dezeen Awords.
- Заха Хадід. Центр сучасного мистецтва Розенталя, Цинциннаті (2003)
- Кадзуйо Седзіма. Омотемандо Крістіан Діор, Токіо (2003)
- [en]. Школа ручної роботи METI, Бангладеш (2005)
- Транберг Л. Корпус студентів Tietgen, Копенгаген (2006)
- Ганг Ж. Аква, Чикаго (2009)
Вплив жінок на архітектуру
Хоча донедавна внесок жінок в архітектуру залишався непоміченим, загалом їх вплив на архітектуру був досить вагомим. Наприклад, [en] у 1902 році захотіла мати власний будинок у Спрінгфілді, штат Іллінойс, спроєктований Ф. Л. Райтом. Це допомогло йому розкрити свій потенціал. Жінки також відіграли ключову роль в збереженні історії через такі організації, як (1890).
У 1985 році болгарська архітекторка [en] заснувала Міжнародний архів жінок в архітектурі, щоб розширити доступність наукових матеріалів, що стосуються жінок в архітектурі.
Останні дослідження також показують, що починаючи з 1980-х років жінки як домогосподарки та активні користувачки, мали важливе значення у впровадженні нових підходів до дизайну, особливо інтер'єру.
Вивчення досвіду в Канаді підкреслює вагомий вплив жінок в останні роки на розробку інноваційних підходів до практики та дизайну. Зростаюча присутність жінок у цій професії привертає більше уваги, ніж питання маргіналізації.
Виставки, що представляють досягнення жінок у різних галузях, дозволяли архітекторкам демонструвати свою компетентність у розробці павільйонів. Наприклад, виставка 1893 року в Чикаго, де жіночий павільйон спроєктувала Софія Гайден, або дві виставки 1914 року у Німеччині:
- виставка Веркбунда в Кельні, про.кт якої Хаус дер Фрау розробила Ліллі Райх;
- виставка Бурга в Лейпцигу, присвячену книгам і графічному мистецтву.
1928 року [en] створила павільйони для ярмарку SAFFA (Schweizerische Ausstellung für Frauenarbeit), на якому були представлені досягнення жінок. Ця подія відбулася у 1928 році в Берні. Другий ярмарок, що відбувся в Цюріху в 1958 році, був об'єднаний командою з 28 архітекторок, що визначали архітектуру як професію, відкриту для жінок у Швейцарії.
Цікавим є кейс Джейн Джейкобс, яка не була архітекторкою, але значно вплинула на розвиток міст. У своїй книзі [en]», що була написана 1961 року, вона розкривала такі поняття як «погляд на вулицю» та «соціальна столиця». Важливо, що ця книга була покликана боротися із забудовою, що не відповідала потребам громадян і зараз є однією з важливих для розбудови міського простору.
Статистика
Зараз існує проблема вирахування кількості жінок в архітектурі. Наявні опитування є неповними, а частина з них застаріли, але вони показують загальну тенденцію.
- Європа
2010 року у 33 країнах проводилося опитування Радою архітекторів Європи. Під час аналізу відповідей було виявлено, що з 524000 архітекторів 31 % становили жінки, але їх розподіл не був пропорційним. Найбільше архітекторок було у Греції (57 %), Хорватії (56 %), Болгарії (50 %), Словенії (50 %) та Швеції (49 %). Найменше архітекторок було у Словаччині (15 %), Австрія (16 %), Нідерландах (19 %), Німеччині (21 %) та Бельгії (24 %). Понад 200 000 архітекторів Європи працювали чи навчалися в Італії чи Німеччині, де частка жінок становить 30 % та 21 %.
- Австралія
Дослідження, проведене в Австралії в 2002 році, показало, що жінки складають 43 % студентства, що вивчає архітектуру. Попри це, велика кількість з них не йде працювати за спеціальністю. Лише від 11,6 % у Квінсленді до 18,2 % у Вікторії жінок працюють архітекторками. Жінки складають понад 40 % випусків упродовж більше двох десятиліть, але за фахом працюють тільки 20 % з них.
- Південна Африка
2016 року 21 % архітекторів, зареєстрованих у Південній Африці, були жінками. Опитування Інституту архітекторів SA Східного Кейпу показало, що у 2014 році лише 29 % осіб, що навчаються на архітектурних спеціальностях, закінчили столичний університет Нельсона Мандели, це жінки.
- Об'єднане Королівство
Опитування Сполученого Королівства у 2000 році виявило, що 13 % архітекторів-практиків є жінками, хоча жінки складали 38 % студентства та 22 % викладацького складу відповідних спеціальностей. Дані бюро з питань зборів у листопаді 2010 року показали тенденцію до зменшення кількості архітекторок до 19 % у порівнянні з 24 % станом на 2008 рік.
- США
У США Національна рада з питань архітектури повідомила у 2009 році, що на архітекторок навчається майже 41 % жінок від всієї сукупності слухачів. На противагу цьому, в звіті Національного комітету з питань асоціації AIA від 2004 року відсоток ліцензованих архітекторок становить 20 %. У 2003 році дослідження AIA Жінок в Архітектурі показало, що жінки складають 27 % персоналу в американських архітектурних фірмах.
Втім, тенденція щодо доступу жінок до цієї професії зберігається. Так, наприклад, Елісон Брукс пд час відкриття виставки Frau Architekt в Дюссельдорфі наголосила:
"Жінкам, як і раніше, необхідно мати величезну упевненість у собі, щоб досягти успіху в галузі архітектури, - з такими словами відома британська архітекторка Елісон Брукс звернулася до відвідувачів виставки Frau Architekt, яка відкрилася в Дюссельдорфі. - З народження нас оточують герої та боги - чоловіки".
Схожої думки дотримувалася Заха Хадід:
"Жінкам-архітекторкам потрібна підтримка жінок, які вже досягли успіху", - сказала якось Заха Хадід. "Сьогодні значно більше авторитетних та поважних жінок-архітекторок, ніж раніше. Але це зовсім не означає, що досягати успіху їм стало легше".
Див. також
- Премія Маріон Махоні Гріффін, присуджена за визнання відмінної роботи архітекторки (Австралійський інститут архітекторів).
Примітки
- . Digital-archives.ccny.cuny.edu. 24 жовтня 1937. Архів оригіналу за 29 вересня 2020. Процитовано 29 вересня 2015.
- Waters, Clara Erskine Clement (1904). Women in the Fine Arts: From the Seventh Century B.C. to the Twentieth Century A.D. (вид. Public domain). Houghton, Mifflin. с. 63–.
- John Millar The first woman architect [ 24 жовтня 2017 у Wayback Machine.], The Architects' Journal, 11 November 2010. Retrieved 16 April 2012.
- Jay Merrick Elizabeth Wilbraham, the first lady of architecture [ 1 січня 2018 у Wayback Machine.], The Independent, 16 February 2011. Retrieved 16 April 2012.
- Paul Nettleingham, «Townley House in Ramsgate» [ 22 лютого 2012 у Wayback Machine.], Michaels Bookshop Ramsgate. Retrieved 16 April 2012.
- St Mary's Church Wreay [ 3 березня 2020 у Wayback Machine.] (Accessed Sept 2012)
- (2012) The Pinecone, Faber and Faber
- (2001) Sara Losh: Architect, Romantic, Mythologist The Burlington Magazine, Vol. 143, No. 1184, Nov., pp. 676—684
- «Gray, Sophia (Sophie) Wharton Myddleton» [ 3 липня 2020 у Wayback Machine.], ArteFacts. Retrieved 16 April 2012.
- «Mother Joseph», Architect of the Capitol [ 17 серпня 2012 у Wayback Machine.]. Retrieved 16 April 2012.
- «Louise Blanchard Bethune (1856—1913)» [ 6 липня 2004 у Wayback Machine.], Women in Architecture (University of Illinois). Retrieved 16 April 2012.
- Louise Blanchard Bethune (1856—1913 [ 6 липня 2004 у Wayback Machine.], Women in Architecture (University of Illinois). Retrieved 2011-11-14.
- Maureen Meister (4 листопада 2014). . University Press of New England. с. 235–. ISBN . Архів оригіналу за 17 квітня 2021. Процитовано 3 березня 2020.
- Inge S. Horton, «Emily Williams: San Jose's First Woman Architect» [ 3 березня 2020 у Wayback Machine.], Women Architects in Northern California, first published in Newsletter of PAC San Jose, Vol.17, No.4. Retrieved 16 April 2012.
- «Women in Architecture» [ 26 березня 2012 у Wayback Machine.], ARVHA. Retrieved 17 April 2012.
- «Josephine Wright Chapman and Tuckerman Hall» [ 4 березня 2016 у Wayback Machine.], Tuckermanhall.org. Retrieved 17 April 2012.
- Heilman, Wayne (24 вересня 2013). . Colorado Springs Gazette. Архів оригіналу за 25 вересня 2015. Процитовано 23 вересня 2015.
- . Colorado Springs Gazette. Архів оригіналу за 9 червня 2018. Процитовано 7 січня 2016.
- Päivi Nikkanen-Kalt, «Female architects in Finland» [ 12 листопада 2008 у Wayback Machine.], ARVHA. Retrieved 23 April 2012
- «Lönn, Wivi (1872—1966)» [ 4 березня 2016 у Wayback Machine.], Biografiakeskus. Retrieved 17 April 2012.
- «Woman Invades Field of Modern Architecture» [ 3 жовтня 2021 у Wayback Machine.], The New York Times, November 17, 1907. Retrieved 17 April 2012
- Allaback, Sarah, 1965- (2008). The first American women architects. Urbana. ISBN . OCLC 167518574.
- , California State Capitol Museum. Retrieved 17 April 2012.
- «Mary Rockwell Hook» [ 15 червня 2018 у Wayback Machine.], International Archive of Women in Architecture. Retrieved 17 April 2012.
- Willis, Julie and Bronwyn Hanna, Women Architects in Australia 1900—1960, Royal Australian Institute of Architects, 2000
- Hanna, Bronwyn Hanna «Absence and Presence, A Historiography of Early Women Architects in New South Wales»[недоступне посилання], PhD, University of New South Wales, 1999. Retrieved 16 April 2012.
- Ludlow, Christa (1990). Taylor, Florence Mary (1879–1969). Taylor, Florence Mary (1879 - 1969). Melbourne University Press.
{{}}
:|access-date=
вимагає|url=
() - «Noted Architect Dead. E. L. Masqueray Was Chief of Design of St. Louis Exposition» [ 6 листопада 2012 у Wayback Machine.], New York Times, May 27, 1917. Retrieved 17 April 2012.
- Joy Wallace Dickinson, «Roberts brought Wright style to region's landmark buildings» [ 17 жовтня 2015 у Wayback Machine.], Orlando Sentinel, September 11, 2011. Retrieved 17 April 2012.
- «Sophia Hayden Bennett» [ 27 травня 2013 у Wayback Machine.], Mit.edu. Retrieved 17 April 2012.
- . ZEIT ONLINE (нім.). Архів оригіналу за 17 квітня 2021. Процитовано 25 травня 2018.
- «Alexander Nevsky Church in Belgrade» [ 3 березня 2020 у Wayback Machine.], Nothing Against Serbia. Retrieved 18 April 2012.
- «Rudolf Steiger», Sammlungen Aarchive, Zürcher Hochschule der Künste
- Sumita Sinha, «Diversity in Architectural Education: Teaching and learning in the context of Diversity» [ 27 березня 2017 у Wayback Machine.], Women in Architecture. Retrieved 18 April 2012.
- Lynne Walker, «Golden Age or False Dawn? Women Architects in the Early 20th century» [ 3 березня 2020 у Wayback Machine.], English-heritage.org. Retrieved 18 April 2012.
- «Edith Mary Wardlaw Burnet Hughes (née Burnet)» [ 17 червня 2020 у Wayback Machine.], Dictionary of Scottish Architects. Retrieved 18 April 2012.
- (22 квітня 1932). Shakespeare Memorial Theatre. . 142: 718.; quoted in Walker (1999: 257)
- Pinto, Shiromi (14 грудня 2018). Minnette de Silva: the brilliant female architect forgotten by history. The Guardian (брит.). ISSN 0261-3077. Процитовано 10 листопада 2023.
- Kathryn H. Anthony, «Designing for Diversity: Gender, Race, and Ethnicity in the Architectural Profession», University of Illinois Press (2001), p. 56 et seq., (online here).
- Anthony, p. 56.
- Forsyth, Ann (27 вересня 2006). In Praise of Zaha. Journal of Architectural Education. 60 (2): 63—65. doi:10.1111/j.1531-314X.2006.00082.x.
- Anthony, p. 56-57.
- «Internet exhibition on Alvar Aaltos Villa Mairea» [ 17 листопада 2015 у Wayback Machine.], Alvar Aalto. Retrieved 21 April 2012.
- David Sokol, «Breaking the Modernist Mold: Raili Pietilä reflects on a life of design with her husband, Reima, and the new exhibition that examines the Pietilä legacy» [ 12 жовтня 2012 у Wayback Machine.], Metropolismag.com, 24 April 2008. Retrieved 22 April 2012.
- «Charlotte Perriand, Architect + Furniture Designer (1903—1999)» [ 16 листопада 2007 у Wayback Machine.], Design Museum. Retrieved 22 April 2012.
- «Maria José Marques da Silva», University of Porto Famous Alumni. Retrieved 22 April 2012.
- «Then and Now: 'Old Gray Heads,' part two — Elizabeth Close» [ 30 липня 2017 у Wayback Machine.], University of Minnesota Press. Retrieved 22 April 2012.
- Paul Kruty, Walter Burley Griffin, University of Illinois at Urbana-Champaign.
- Lynn Becker, «Frank Lloyd Wright's Right-Hand Woman» [ 3 березня 2020 у Wayback Machine.], Repeat. Retrieved 22 April 2012.
- «Beyond architecture: Marion Mahony and Walter Burley Griffin» [ 2 липня 2016 у Wayback Machine.], Power House Museum. Retrieved 22 April 2012.
- Fred A. Bernstein, «Rediscovering a Heroine of Chicago Architecture» [ 17 квітня 2021 у Wayback Machine.], New York Times, January 1, 2008. Retrieved 22 April 2012.
- Willis, J. 2012 «Shaw, Mary Turner» in P.Goad and J.Willis "The Encyclopedia of Australian Architecture, Cambridge University Press, New York, p.624
- Harvard News Office. «Harvard Gazette: Architect to receive Radcliffe Medal». harvard.edu. Archived from the original on 3 March 2016. Retrieved 25 February 2015.
- Rendell, Jane; Penner, Barbara; Borden, Iain (1 січня 2000). . London; New York: Routledge. с. 229, 263. ISBN . Архів оригіналу за 17 квітня 2021. Процитовано 3 березня 2020.
- Stuart Jeffries, «The Saturday interview: architect Amanda Levete» [ 3 жовтня 2019 у Wayback Machine.], The Guardian (London), April 9, 2011. Retrieved 2012-04-23.
- Grice, E. «My greatest regret is that I didn't make peace with him in life» [ 3 жовтня 2019 у Wayback Machine.], The Daily Telegraph, 11 March 2009. Retrieved 2012-04-23.
- . First Impressions. Georgia Tech Alumni Magazine. Архів оригіналу за 21 лютого 2005. Процитовано 26 грудня 2013.
- . BBC News. Bbc.com. 24 вересня 2015. Архів оригіналу за 17 серпня 2017. Процитовано 24 вересня 2015.
- «Announcement: Zaha Hadid Becomes the First Woman to Receive the Pritzker Architecture Prize» [ 25 березня 2012 у Wayback Machine.], The Pritzker Architecture Prize. Retrieved 18 April 2012.
- Jonathan Glancey and Dan Chung, «Zaha Hadid's Guangzhou Opera House — in pictures» [ 12 листопада 2020 у Wayback Machine.], The Guardian, 1 March 2011. Retrieved 18 April 2012.
- «London Aquatics Centre» [ 23 березня 2020 у Wayback Machine.], Zha Hadid Architects. Retrieved 18 April 2012.
- «Announcement: Architectural Partners in Japan Become the 2010 Pritzker Architecture Prize Laureates» [ 18 квітня 2012 у Wayback Machine.], The Pritzker Architecture Prize. Retrieved 18 April 2012.
- «Nine projects receive 2007 Aga Khan Award for Architecture» [ 3 березня 2016 у Wayback Machine.], Aga Khan Development Network. Retrieved 12 March 2012.
- Recycled Materials in a Designer Home. Inside Outside. 10 червня 1992.
- . The New York Times. Архів оригіналу за 7 вересня 2018. Процитовано 18 квітня 2013.
- Wendy Moonan: «AIA Awards 2014 Gold Medal to Julia Morgan» [ 25 вересня 2015 у Wayback Machine.], in the Architectural Record, 16 December 2013
- The Smile by Alison Brooks Architects Gives CLT a Boost. architectmagazine.com. architectmagazine.com. 29 червня 2016. Процитовано 10 листопада 2023.]
- Alison Brooks Architects| Winner | Dezeen Awards 2020. Dezeen (англ.). Процитовано 10 листопада 2023.
- Kathryn H. Anthony in Helen Tierney (ed.), Women's Studies Encyclopedia, Vol. 1, Greenwood Publishing Group, 1999, pp. 104—108. Online here. .
- Sokolina, Anna (2011). In Memoriam: Milka Bliznakov, 1927–2010. . 70 (2/2011): 498—499. doi:10.5612/slavicreview.70.2.0498.
- Brenda Martin, Penny Sparke: Women's Places: Architecture and Design 1860—1960. Routledge, 2003. pp. xiv–xv.
- Чому так мало жінок в архітектурі?. Гендер в деталях. Процитовано 10 листопада 2023.
- «The Architectural Profession in Europe 2010»[недоступне посилання], Architects' Council of Europe. Retrieved 24 April 2012.
- . archiparlour.org. Архів оригіналу за 10 вересня 2015. Процитовано 17 листопада 2015.
- ; (14 вересня 2013). . archiparlour.org. Архів оригіналу за 17 листопада 2015. Процитовано 17 листопада 2015.
- (29 січня 2013). . archiparlour.org. Архів оригіналу за 17 листопада 2015. Процитовано 17 листопада 2015.
- (26 січня 2013). . archiparlour.org. Архів оригіналу за 17 листопада 2015. Процитовано 17 листопада 2015.
- (10 лютого 2013). . archiparlour.org. Архів оригіналу за 17 листопада 2015. Процитовано 17 листопада 2015.
- . Property24. 25 серпня 2016. Архів оригіналу за 3 березня 2020. Процитовано 1 жовтня 2018.
- Karen Burns, «Women in architecture» [ 4 січня 2012 у Wayback Machine.], ArchitectureAU. Retrieved 24 April 2012.
- Chrissi McCarthy, «Alarm as number of women architects falls for first time in nearly a decade»[недоступне посилання], Constructing Equality, 11 November 2010. Retrieved 24 April 2012.
- Alexis Gregory, «Calling All Women: Finding the Forgotten Architect» [ 23 квітня 2012 у Wayback Machine.], AIArchitect, November 12, 2009. Retrieved 24 April 2012.
- Жінки-архітекторки - важкий шлях до визнання – DW – 24.08.2020. dw.com (укр.). Процитовано 10 листопада 2023.
Посилання
- Жінки першовідкривачки американської архітектури [ 16 березня 2022 у Wayback Machine.]
- Адамс А. Проектування жінок: гендерна та архітектурна професія. — Торонто: Університет Торонто Прес, 2000.
- Аллабек С. Перші американські архітектори. — Урбана: Університет штату Іллінойс Прес, 2008.
- Анскомб І. Жіночий дотик: Жінки в дизайні з 1860 р. По сьогоднішній день. — Нью-Йорк, 1985 рік. .
- Ентоні К. Х. Проектування для різноманітності: гендер, раса та етнічна приналежність в архітектурній професії. — Університет штату Іллінойс Прес, 2001. .
- Берклі Е. П., МакКвайд М. (ред.) Архітектура: Місце для жінок. — Вашингтон, 1989 р. .
- Дернінг Л., Вріглі Р. Гендер та архітектура. — Чичестер: Вілі, 2000. .
- Гріффін М. М. «Магія Америки»: Електронне видання [ 18 травня 2018 у Wayback Machine.], Чикаго, Інститут мистецтв Чикаго, 2007.
- Льюїс А. М. Жінки зі сталі та каменю: 22 натхненних архітектора, інженерів та ландшафтних дизайнерів. Chicago Review Press, 2014. .
- Лоренц К. Жінки в архітектурі: сучасна перспектива. — Нью-Йорк: Ріццолі, 1990.
- Мартін Б, Спарк П. Місце для жінок: архітектура та дизайн 1860—1960. — Routledge, 2003. ISBN
- Поллок Г. Покоління та географії у візуальних мистецтвах. — Routledge, Лондон, 1996.
- Тірні Х. (ред.) Жіноча енциклопедія. — т. 1. — Видавнича група Greenwood, 1999, с. 104—108. Інтернет тут [1] [ 17 квітня 2021 у Wayback Machine.]. .
- Торре С. Жінки в американській архітектурі: історична та сучасна перспектива, публікація та виставка, організована Архітектурною лігою Нью-Йорка, Нью-Йорк, 1977
- Вейсман Л. К. Дискримінація дизайну. Феміністська критика техногенного середовища. — Університет штату Іллінойс Прес, 1994.
- Хортон І. Ш. Архітектори ранніх часів в затоці Сан-Франциско — життя і робота п'ятдесяти професіоналів, 1890—1951. — McFarland & Company, Джефферсон, штат Північна Кароліна, 2010
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Uprodovzh bagatoh stolit zustrichayutsya zadokumentovani prikladi diyalnosti zhinok v arhitekturi Ci prikladi ne obmezhuyutsya profesijnimi abo amatorskimi praktikami Zhinki takozh buli pedagogami chi zamovnicyami Oskilki arhitektura stala vvazhatisya profesiyeyu z 1857 roku kilkist zhinok v arhitekturi bula nevelikoyu Naprikinci HIH stolittya pochinayuchi z Finlyandiyi deyaki yevropejski arhitekturni shkoli pochali prijmati zhinok u yakosti sluhachok navchalnih program Signe Hornborg Signelinna 1892 v Pori Finlyandiya Ce persha budivlya sproektovana zhinkoyu arhitektorom ale dani ne perevireni 1980 roku Mariya Rozariya Piomelli urodzhenka Italiyi stala pershoyu zhinkoyu dekanom miskogo koledzhu Nyu Jorkskoyi shkoli arhitekturi odnak lishe ostannim chasom zhinki pochali otrimuvati nalezhne viznannya u tomu chisli u yakosti laureatok Pritckerivskoyi premiyi Pershi ahitektorkiVnesok dvoh yevropejok vplinuv yak na arhitekturu zagalom tak i na proyektuvannya ta budivnictvo zokrema U Franciyi ce bula Ketrin Brison 1494 1526 sho vplinula na proyektuvannya zamku Shenonso v dolini Luari a takozh kontrolyuvala provedennya budivelnih robit mizh 1513 i 1521 rokami poki yiyi cholovik brav uchast u italijskih vijnah V Italiyi ce Plautilya Brichchi 1616 1690 sho pracyuvala razom iz bratom Bazilio nad kaplicyami ta palacami poblizu Rimu U Britaniyi ye pidtverdzhennya togo sho ledi Elizabet Vilbraham 1632 1705 vivchala roboti arhitektoriv P Posta Palladio ta shtattresidenc v Landshuti de Nimechchina Yij pripisuvali avtorstvo budinku Uotton u Bakingemshiri j bagatoh inshih budivel Takozh za poperednimi danimi vona navchala sera Kristofera Rena Vilbraham dovelosya vikoristovuvati arhitektoriv cholovikiv dlya naglyadu za budivnictvom Zaraz bagato doslidzhen vklyuchayuchi roboti Dzhona Millara visuvayut gipotezu pro te sho Vilbraham ye avtorkoyu blizko 400 budivel u tomu chisli 18 londonskih cerkov sho ranishe zarahovuvalis do dorobku yiyi uchnya Kristofera Rena Naprikinci XVIII stolittya anglijka Meri Taunli 1753 1839 sho navchalasya u hudozhnika Dzhoshua Rejnoldsa sproyektuvala kilka budivel u Ramsgejti na pivdennomu shodi Angliyi Odniyeyu z nih buv Taunli Haus yakij vvazhayetsya arhitekturnim dorogocinnim kamenem Sara Losh 1785 1853 bula anglijkoyu ta vlasniceyu Vrej Yiyi nazvali vtrachenim romantichnim geniyem antikvarkoyu arhitektorkoyu ta providiceyu Yiyi osnovnoyu robotoyu ye cerkva Sv Mariyi Kambriya vona takozh sproyektuvala rizni sporidneni budivli ta pam yatniki Ketrin Brison Vezha zamku Shenonso 1521 Elizabet Vilbraham Budinok Uotton Bakingemshir 1714 Meri Taunli Taunli Haus Ramsgejt 1780 Sara Losh Cerkva Sv Mariyi Strij 1842 Suchasni pershovidkrivachkiAnglijka Sofi Grej 1814 1871 druzhina Roberta Greya yakij u 1847 roci stav yepiskopom Kejptauna dopomagala vikonuvati jogo administrativni ta socialni obov yazki Nasampered rozrobila ponad 35 proyektiv pivdennoafrikanskih anglikanskih cerkov u period mizh 1848 j 1880 rokami v neogotichnomu stili Dochka francuzko kanadskogo virobnika vagoniv Ester Parizo bilsh vidoma yak matinka Dzhozefa 1823 1902 bula ne prosto odniyeyu z pershih arhitektorok Pivnichnoyi Ameriki a j pershoyu arhitektorkoyu pivnichno zahidnih Spoluchenih Shtativ U 1856 roci vona razom z chotirma sestrami z Monrealya pereyihala do Vankuvera shtat Vashington de za yiyi proyektom bulo pobudovano odinadcyat likaren sim akademij p yat shkil dlya ditej korinnih amerikanciv ta dva dityachi budinki en 1856 1913 z Vaterloo Nyu Jork bula pershoyu amerikankoyu yaka yak vidomo pracyuvala profesijnoyu arhitektorkoyu U 1876 roci vona vlashtuvalasya na posadu kreslyarki v kabineti Richarda A Vajta ta F F Kollingsa v Buffalo shtat Nyu Jork 1881 roku vidkrila vlasnij ofis de spivpracyuvala z cholovikom Robertom Betyunom Yiyi nazvali pershoyu zhinkoyu soratniceyu Amerikanskogo institutu arhitektoriv AIA u 1888 roci a v 1889 roci vona stala jogo pershoyu zhinkoyu uchasniceyu Dzhuliya Morgan 1872 1957 bula amerikanskoyu arhitektorkoyu ta inzhenerkoyu Za dovgu ta plidnu kar yeru vona sproyektuvala ponad 700 budivel u Kaliforniyi Vona najbilsh vidoma robotoyu nad zamkom Herst u San Simeoni Kaliforniya Morgan bula pershoyu zhinkoyu yaku prijnyali na programu arhitekturi v l Ecole nationale superieure des Beaux Arts u Parizhi i pershoyu zhinkoyu arhitektorkoyu yaka otrimala licenziyu v Kaliforniyi Vona sproyektuvala bagato budivel dlya ustanov yaki obslugovuyut zhinok i divchat u tomu chisli nizku YWCA ta budivli dlya Mills koledzhu Dzhuliya Morgan bula pershoyu zhinkoyu yaka otrimala najvishu nagorodu Amerikanskogo institutu arhitektoriv Zolotu medal AIA posmertno v 2014 roci She odniyeyu arhitektorkoyu v SShA bula en 1869 1942 rodom z pivnochi Kaliforniyi 1901 roku vona u kolaboraciyi z Lillian Palmer Lillian Palmer pereyihala do San Francisko de navchalasya kreslennyu v Kalifornijskij serednij shkoli mehanichnih mistectv Zaohochena Palmer Vilyams zbuduvala nizku kotedzhiv ta budinkiv u comu rajoni vklyuchayuchi simejnij budinok na Brodveyi 1037 u San Francisko teper pam yatnik arhitekturi Teodat Poup Reddl 1868 1946 virosla v Farmingtoni shtat Konnektikut Vona najnyala vikladachiv shob navchitisya proyektuvannyu budivel Ranni dizajni Reddl taki yak dlya Hill Stead 1901 buli perevedeni na robochi kreslennya firmoyu McKim Mead and White sho zabezpechilo yiyi navchannya Vona stala pershoyu zhinkoyu z v Nyu Jorku i v Konnektikuti 1926 roku bula priznachena v kolegiyu stipendiativ AIA Pomitnoyu arhitektorkoyu togo chasu bula en 1867 1943 sho ne otrimala osviti v galuzi arhitekturi ale pered tim yak stvoriti vlasnu firmu proyektuvala nizku budivel Proyekt Tukerman Holu u Vusteri shtat Massachusets vona vvazhala odniyeyu z najdavnishih i najuspishnishih zhinochih rozrobok Rumunska arhitektorka en 1894 1962 persha zhinka yaka otrimala stupin u napryami arhitekturi v 1919 roci i persha zhinka yaka stala rumunskoyu inspektorkoyu arhitekturi Vona prodovzhila zdobuvati osvitu v Italiyi Oskilki yiyi osnovnim miscem roboti bula Tehnichna sluzhba Ministerstva osviti vona proyektuvala shkoli yak v Buharesti Likej i Kantemir tak i po vsij krayini Razom z gabaritnimi budivlyami Haret takozh proyektuvala malenki budinki Ne vdovolnivshis navchannyam v Italiyi vidviduvala chislenni kongresi arhitekturi v Rimi Parizhi Moskvi Bryusseli en 1922 2013 dochka D L Rajta ta vnuchka Frenka Llojda Rajta sproyektuvala priblizno 150 budivel u Kolorado Springs Akademichna kvalifikaciyaFinlyandiya Finlyandiya krayina v yakij zhinkam vpershe bulo dozvoleno vivchati arhitekturu ta otrimati u comu napryami akademichnu kvalifikaciyu navit yaksho voni spochatku mali status specialnih studentok Najdavnishij zapis pro otrimannya kvalifikaciyi nalezhit en 1862 1916 yaka vidviduvala z vesni 1888 roku a zavershila navchannya u 1890 roci za specialnim dozvolom Odnak shozhe vona ne bula nezalezhnoyu arhitektorkoyu Inshi vipusknici ciyeyi specialnosti v Politehnichnomu instituti u 1880 h rokah Ines Holming Inez Holming en en Stina Estman Stina Ostman ta Vivi Lonn Vivi Lonn 1872 1966 yaka navchalas tam z 1893 po 1896 rik bula pershoyu zhinkoyu yaka samostijno pracyuvala arhitektorkoyu u Finlyandiyi Zakinchivshi navchannya vona odrazu stvorila vlasnu arhitekturnu firmu otrimavshi komisiyu z proyektuvannya budinku finskomovnoyi zhinochoyi shkoli v Tampere Lonn sproyektuvala kilka vidomih gromadskih budivel sered yakih ponad tridcyat shkil vigrala p yat konkursiv na rozrobku proyektiv u tomu chisli na stvorennya municipalnoyi pozhezhnoyi stanciyi v Tamperi v 1906 roci Takozh vigrala dva konkursi u kolaboraciyi z Armasom Lindgrenom j razom iz nim proyektuvala Novij studentskij budinok u Gelsinki 1910 ta Estonskij teatr u Tallinni 1913 Odniyeyu z yiyi ostannih robit bula geofizichna observatoriya Sodankyulya zakinchena v 1945 roci en 1867 1952 z Alandskih ostroviv otrimala specialnij dozvil na navchannya v Gelsinskij industrialnij shkoli v 1891 roci v toj chas koli tudi prijmali lishe cholovikiv Pislya vidminnih rezultativ viprobuvan vona bula prijnyata yak zvichajna studentka i po zavershennyu navchannya v 1894 roci otrimala specialnist Vona sproyektuvala 98 budinkiv v rajoni Mariyegamn na Alandskih ostrovah Ce buli perevazhno miski budinki ta fermerski budinki v shvejcarskomu dekorativnomu stili Odnak Gongel ne kvalifikuvalasya yak arhitektorka Gongell H Derev yana villa v Mariyehamni Finlyandiya 1987 Inshi vipusknici en 1871 1918 otrimala arhitekturni navichki z nimeckim repetitorom yakij vikladav yij proyektuvannya v Instituti Pratta v Bruklini a takozh pracyuyuchi z Marselem de Monklosom v jogo parizkomu atelye Vona spodivalasya vchitisya v Shkoli mistectv krasi ale zhinci vidmovili u vstupi Povernuvshis do SShA Kellog dopomogla sproyektuvati Zal rekordiv u Nizhnomu Mangetteni Vona prodovzhuvala proyektuvati sotni budivel u rajoni Nyu Jorka chim zasluzhila taku harakteristiku zhurnalistiv New York Times yak odna z najuspishnishih arhitektoriv Ameriki Meri Gennon Mary Gannon ta Elis Gends Alice Hands buli vipusknicyami nyu jorkskoyi shkoli dlya zhinok u 1892 roci ta cherez dva roki vidkrili vlasnu arhitekturnu firmu Gennon ta Gends yaka zoseredilas na proyektuvanni nedorogih zhitlovih budinkiv u Nyu Jorku Dzhuliya Morgan 1872 1957 stala pershoyu zhinkoyu yaka otrimala naukovij stupin z arhitekturi u Shkoli mistectv krasi Spochatku yij bulo vidmovleno u vstupi ale cherez dva roki vona povtorno podala zayavku i bula prijnyata v 1898 roci Pislya zakinchennya navchannya u 1901 roci vona povernulasya do Kaliforniyi de plidno pracyuvala vikonavshi ponad 700 proyektiv nasampered dlya zhinochih organizacij ta klyuchovih kliyentiv Yiyi znakovoyu robotoyu vvazhayetsya Zamok Gersta v San Simeoni Takozh vona stala pershoyu zhinkoyu arhitektorkoyu sho otrimala licenziyu v Kaliforniyi en 1877 1978 z Kanzasu takozh yizdila vivchati arhitekturu v Shkolu mistectv krasi de strazhdala vid diskriminaciyi proti zhinok pislya zdachi ispitiv Vona ne dosyagla uspihu v navchanni tam i povernulasya do Ameriki v 1906 roci de zajmalasya arhitekturoyu Suvala shkolu poselennya girskoyi sosni v shtati Kentukki a takozh ryad budivel u misti Kanzas de bula pershoyu arhitektorkoyu sho vklyuchila prirodnij landshaft u svoyi proyekti j vikoristovuvala liti betonni stini en 1879 1969 emigruvala z batkami z Angliyi do Avstraliyi Vona zapisalasya na nichni zanyattya v Sidnejskomu tehnichnomu koledzhi i bula tam pershoyu zhinkoyu yaka zakinchila navchannya v galuzi arhitekturi v 1904 roci Vona prodovzhila robotu v zajnyatomu kabineti Dzhona Burchama Klampa de stala golovnoyu kreslyarkoyu 1907 roku za pidtrimki svogo kerivnika vona podala zayavu na chlenstvo u Instituti arhitektoriv Novogo Pivdennogo Uelsu ale zitknulasya iz znachnim protidiyeyu yiyi zaprosili priyednatis lishe u 1920 roci en 1871 1955 narodilasya v Missuri vivchala arhitekturu v Nyu Jorku v atelye Maskarej Chembers zasnovanomu Emmanuelem Luyi Maskareyem za tvorami francuzkoyi shkoli mistectv Beaux Arts Ce persha studiya v SShA specialno stvorena dlya vikladannya arhitekturi Perekonanij u zdibnostyah zhinok yak arhitektoriv Maskarej zahotiv vklyuchiti yih do svoyih uchniv Roberts uvijshla do dizajnerskoyi komandi Frenka Llojda Rajta do partnerstva z en 1873 1950 v Orlando shtat Florida Rayan bula pershoyu zhinkoyu yaka otrimala stupin magistra arhitekturi v Massachusetskomu tehnologichnomu instituti Sofiya Gajden Bennet 1868 1953 zakinchila arhitekturu tam u 1890 roci Dzhuliya Morgan Zamok Gerst San Simeon Kaliforniya 1919 1947 en ta Rajt F L Dim Izabel Roberts River Forest Illinojs 1908 Ester Mardzhori Gill bula pershoyu zhinkoyu yaka zakinchila kanadsku shkolu arhitekturi v 1920 roci Yevropejski podiyiPislya Finlyandiyi dekilka inshih yevropejskih krayin dozvolili zhinkam vivchati arhitekturu U Norvegiyi pershoyu zhinkoyu arhitektorkoyu stala en 1872 1962 yaka navchalasya v Korolivskij shkoli kreslyariv Den Kongelige Tegneskole u Kristianiyi 1894 ta zajmalas arhitekturnimi studiyami v Bryusseli Kristianiyi ta Kopengageni Vona stvorila vlasnu praktiku v 1912 roci otrimala pozitivnij vidguk za proyekt neobarochnogo zhitlovogo kompleksu v Oslo Vona prodovzhuvala proyektuvati ryad velikih vill a takozh studentske zhitlo dlya zhinok Pershoyu zhinkoyu yaka rozpochala arhitekturnu praktiku v Nimechchini bula en 1875 1951 Vona vivchala arhitekturu yak zaproshena studentka zareyestrovana yak Student Emil v Tehnologichnomu koledzhi v Gannoveri 1902 1908 ale yij bulo vidmovleno v diplomi oskilki zhinki ne mali prava na kvalifikaciyu do 1909 roku Popri ce vona zakinchila proyekti blizko 30 vill do pochatku vijni Odniyeyu z yiyi najpomitnishih budivel ye teatr Tribune v Sharlottenburzi Vilmersdorfi sho spochatku planuvavsya yak shkola dlya divchat Pershoyu zhinkoyu yaka stala inzhenerkoyu v Nimechchini bula serbska arhitektorka en Vona zdobula stupin v Tehnichnomu universiteti Darmshtadta v 1913 roci U Serbiyi Yelisaveta Nachich 1878 1955 vivchala arhitekturu v Belgradskomu universiteti v toj chas koli vvazhalosya sho zhinki ne povinni cogo robiti U vici 22 rokiv vona bula pershoyu zhinkoyu yaka zakinchila inzhenernij fakultet Yak zhinka vona ne zmogla otrimati ministersku posadu yaku shukala ale pracevlashtuvalasya v municipaliteti Belgrada de stala golovnoyu arhitektorkoyu Sered yiyi pomitnih dosyagnen pochatkova shkola Kralya Petra I korol Petro I 1906 ta cerkva Oleksandra Nevskogo 1929 obidvi v Belgradi Persha arhitektorka v Serbiyi vona bagato zrobila shob nadihnuti inshih zhinok na profesiyu Margarete Shyutte Ligocki 1897 2000 bula pershoyu zhinkoyu arhitektorkoyu v Avstriyi ta pershoyu zhinkoyu sho zakinchila Videnskij Kunstgeverbeshhul nini Videnskij universitet prikladnogo mistectva hocha yiyi prijnyali lishe pislya rekomendacijnogo lista vid vplivovogo druga Pershovidkrivachka rozvitku socialnogo zhitla u Vidni ta Frankfurti vona poyednala dizajn ta funkcionalnist osoblivo na svoyij frankfurtskij kuhni prototipi suchasnoyi vbudovanoyi kuhni U Shvejcariyi en 1899 1991 bula pershoyu zhinkoyu yaka zavershila navchannya za specialnistyu arhitektura v Federalnomu tehnologichnomu instituti Cyuriha v 1923 roci Vona stvorila vlasnu firmu z cholovikom Rudolfom Shtajgerom u 1924 roci Yih pershij proyekt Budinok Sandrejtera v Riyeni 1924 vvazhayetsya pershim modernistskim budinkom u Shvejcariyi U 1938 roci vona pripinila arhitekturnu diyalnist na korist skulpturi en Geftiterrassen Oslo 1929 en Teatr Tribune Berlin 1915 Yelisaveta Nachich Cerkva Oleksandra Nevskogo Belgrad 1929 Pershoyu zhinkoyu prijnyatoyu do Korolivskogo institutu britanskih arhitektoriv RIBA bula en 1871 1962 u 1898 roci Vona ta yiyi sestra en projshli pidgotovku arhitektoriv u partnerstvi Ernesta Dzhordzha ta Garolda Peto U 1893 roci voni obidvi namagalisya prodovzhiti navchannya vidviduyuchi Shkolu arhitekturi asociaciyi arhitektoriv ale u vstupi yim bulo vidmovleno Etel zavershila chastinu kursu zaproponovanogo shkoloyu arhitekturi Bartletta otrimavshi vidznaki Yak zhinka vona ne zmogla otrimati shirokomasshtabnih proyektiv i bula zmushena zosereditis na skromnih zhitlovih proyektah takih yak dachi robitnikiv Shotlandka en 1888 1971 pislya vidviduvannya lekcij pro mistectvo ta arhitekturu v Sorbonni navchalasya v Shkoli mistectv Greya v Aberdini de otrimala diplom z arhitekturi v 1914 roci Krim vikladannya v shkoli mistectv u Glazgo stvorila vlasnu praktiku v 1920 roci specializuyuchis na dizajni kuhni Pershoyu zhinkoyu sho proyektuvala golovnu budivlyu u Britaniyi bula Elizabet Skott 1898 1972 arhitektorka Memorialnogo teatru Shekspira v Stratfordi na Ejvoni zakinchenogo v 1932 roci Pershoyu azijskoyu zhinkoyu yaka stala chlenom Korolivskogo institutu britanskih arhitektoriv ta pershoyu arhitektorkoyu modernistkoyu Shri Lanki bula Minett de Silva Vona pracyuvala v Arhitekturnij asociaciyi v Londoni a pislya progoloshennya nezalezhnosti Shri Lanki u 1948 roci vona povernulasya i zasnuvala pershu arhitekturnu studiyu U 1996 roci Institut arhitektoriv Shri Lanki nagorodiv De Silvu zolotoyu medallyu en Merkatskij hrest Glazgo zliva 1930 Elizabet Skott Korolivskij Shekspirivskij teatr Stratford apon Ejvon 1932 Cholovichi ta zhinochi profesijni partnerstvaAlvar i en 1950 Nizka arhitektorok pershoyi polovini XX st spivpracyuvali z cholovikami chasto stvoryuyuchi podruzhni praktiki Pochinayuchi z 1960 h rokiv kilkist zhinok sho zdobuvali osvitu u galuzi arhitekturi zbilshuvalasya zhinki ta choloviki chasto bachilisya ta piznishe odruzhuvalisya a dovgi godini spilnoyi roboti ta rozdilena pristrast buli opisani yak idealnij recept dlya romantiki Horoshij oglyad ciyeyi temi ye u praci Enn Forsajt Ann Forsyth Hvala Zaha Odnak partnerski stosunki mizh cholovikom i zhinkoyu prizvodyat do nepravilnogo rozpodilu vnesku Zazvichaj choloviki partneri krashe vidomi navit yaksho robota vikonana u spivavtorstvi Ce rezultat diskriminaciyi zhinok Te sho bulo oharakterizovano yak tradiciya vikrivlenogo rozpodilu tradition of misattribution zalishalosya sekretom do ostannih rokiv Sered viznachnih arhitekturnih partnerstv en 1894 1949 ta Alvar Aalto pislya otrimannya kvalifikaciyi arhitektora u Finlyandiyi v 1920 roci odruzhilasya z Alvarom Aalto v 1923 roci ta brala uchast u proyektuvanni jogo budivel chasto pracyuyuchi nad inter yerami yak u Villa Majreya 1937 v Noormarkku Rayili Piyetilya Raili Pietila z cholovikom Rejmoyu finska para sho tisno spivpracyuvala nad rozrobkoyu vlasnogo stilyu rannogo modernu Rayili P yetilya nar 1926 znajshla dva idealnih stimuli dlya dizajnerskoyi komandi poyasnivshi yih tak Mi chasto brali z soboyu robotu na progulyanku na kuhnyu ta vechori I koli u nas pochinalosya zmagannya mi podorozhuvali tomu sho mi viyavili sho zmina seredovisha vplivaye na mislennya U Daniyi en yaki odruzhilisya v 1952 roci stvorili tisne i duzhe uspishne partnerstvo buduyuchi abo vidnovlyuyuchi cerkvi chasto zastosovuyuchi funkcionalnij ta estetichnij pidhid u roboti Francuzka arhitektorka ta dizajnerka Sharlotta Perrian 1903 1999 vstanovila partnerstvo z ikonoyu suchasnoyi arhitekturi Le Korbyuzye spriyayuchi rozvitku funkcionalnih zhitlovih primishen osoblivo proyektuyuchi inter yeri ta mebli dlya svoyih budivel Piznishe vona nagadala yak Le Korbyuzye napolyagav na chitkomu dotrimanni jogo vimoglivih principiv Najmenshij shtrih olivcya povinen buv mati tochku shob vikonati potrebu abo vidpovisti na zhest chi postavu i buti dosyazhnim za cinami masovogo virobnictva Pislya desyati rokiv spivpraci z Le Korbyuzye Perrian pokinula svoyu studiyu v 1937 roci shob skoncentruvatisya na dizajni mebliv chasto pracyuyuchi z Zhanom Pruve Portugalska arhitektorka en 1914 1996 spivpracyuvala z cholovikom Devidom Morejroyu dobuduvavshi ryad klyuchovih budivel u misti Porto en i Gotfrid Bom 2009 U Nimechchini en nar 1921 chasto pracyuvala z cholovikom Gotfridom Bomom rozroblyayuchi inter yeri dlya bagatokvartirnih budinkiv ta inshih zhitlovih zabudov Margot Schurrmann 1924 1999 uklala dovichne partnerstvo zi svoyim cholovikom Joahimom Shyurmanom Yih vpliv na nimecku arhitekturu buv viznanij Bund Deutscher Architeken yakij prisudiv yim Veliku premiyu 1998 roku en nar 1921 pam yatayut za partnerstvo z Rudolfom Shvarcom yakij dopomagav u rekonstrukciyi mista Kelna osoblivo jogo cerkov pislya Drugoyi svitovoyi Pislya smerti cholovika v 1961 roci Mariya prodovzhuvala keruvati simejnoyu firmoyu vikonuyuchi bagato proyektiv cholovika v rajoni Kelna Bernis Oleksandra Rej Imz ta inter yeriv arhitektorka hudozhnicya druzhina ta partnerka arhitektora Charlza Ejmza Charlz i Rej Ejmzi sproyektuvali budinok Ejmza ta inshi znachni suchasni budivli seredini HH stolittya en 1912 2011 mala trudnoshi z pracevlashtuvannyam pislya zakinchennya navchannya poki ne poyihala za odnokursnikom Vilyamom Klosom do Minneapolisu Yak cholovik i druzhina voni stvorili firmu v 1938 roci Na dodatok do vlasnih proyektiv vklyuchayuchi bagato vporyadkovanih privatnih budinkiv same Elizabet keruvala firmoyu za vidsutnosti cholovika pid chas Drugoyi svitovoyi i poki vin zajmavsya budivnictvom universitetu shtatu Minnesota Istorikinya arhitekturi Dzhejn King Gesion Jane King Hession zauvazhila Svoyim prikladom vona nadihnula bagatoh zhinok na arhitekturu vklyuchno zi mnoyu ale vona ne hotila buti vidomoyu arhitektorkoyu yak arhitektor yakij vipadkovo buv zhinkoyu Uolter Berli Griffin z Marion Mahoni Griffin Sidnej 1930 rik Marion Mahoni Griffin 1871 1961 z Chikago bula pershoyu spivrobitniceyu najnyatoyu Frankom Llojdom Rajtom Popri te sho Rajt ne nadav yij velikogo viznannya za proyekti prerijskoyi shkoli Griffin ne lishe znachnoyu miroyu spriyala zhitlovij roboti jogo studiyi ale j bagato zrobila dlya prosuvannya jogo idej U 1911 roci Marion odruzhilasya z Valterom Berli Griffinom z yakim pracyuvala v majsterni Rajt Razom voni stvorili duzhe uspishne partnerstvo pracyuyuchi spochatku v rajoni Chikago nad riznomanitnimi proyektami potim v Avstraliyi nad mistobudivnim planuvannyam Kanberri i nareshti v Indiyi do smerti Griffina v 1937 roci U svoyih spogadah Mahoni opisuye yak vona nerozrivno zroslasya zi svoyim cholovikom pidkreslyuyuchi yak razom voni vidstoyuvali rizni spravi taki yak biblioteka dlya indijskogo mista Laknau chi Kaskrag gromadi bilya Sidneya yaku voni stvorili Krim togo v Avstraliyi en 1906 1990 bulo vazhko zakinchiti navchannya arhitekturi v Melburnskomu universiteti i natomist vona stala arhitektorkoyu cherez hudozhnye studentstvo Pracyuvala v riznih arhitekturnih firmah v Avstraliyi 1931 1936 ta Velikij Britaniyi 1937 podorozhuvala Yevropoyu zustrichayuchis z bagatma klyuchovimi arhitektorami modernu 1938 roku vona stvorila arhitekturnu firmu Romberg amp Shaw razom z arhitektorom modernizmu Frederikom Rombergom sho diyala z 1939 po 1942 rik U cej period voni stvorili deyaki najvidomishi bagatokvartirni budinki v Avstraliyi vklyuchayuchi kvartiri Yarrabi Pivdenna Yarra Viktoriya 1940 ta kvartiri Nyubern Pivdennij Melburn Viktorin 1939 Shou prodovzhuvala zajmatisya arhitekturoyu do vihodu na pensiyu v 1969 roci Deniz Skott Braun nar 1931 ta Robert Venturi poznajomilisya v 1960 roci v universiteti Pensilvaniyi de Skott Braun zakinchila magistraturu z mistobuduvannya ta arhitekturi Nezabarom pislya shlyubu v 1967 roci Skott Braun priyednalasya do svoyeyi filadelfijskoyi firmi Venturi ta Rauh de stala golovnoyu kerivniceyu planuvannya v 1969 roci Z cogo chasu vona vidigravala golovnu rol u firmi perejmenovanij u Venturi Skott Braun ta Partneri u 1989 roci veduchi proyekti ta doslidzhennya z pitan civilnogo planuvannya ta spivpracyuyuchi z Venturi u velikih proyektah firmi Odnak Braun oburyuyetsya tim sho yij ridko pripisuyut vlasnu robotu Napriklad same yiyi cholovik otrimav premiyu Prickera v 1991 roci hocha Braun poyasnyuye Mi obidva proyektuyemo kozhen santimetr budivli razom U 1997 roci vona rozmirkovuvala Pitannya buti zhinkoyu bude naviki v moyemu vipadku Yakbi ya ne odruzhilasya z Bobom ya b pishla dali chi ni Hto mozhe skazati Ale ce zh pitannya stosuyetsya i jogo Yakbi vin ne odruzhivsya zi mnoyu chi pishov bi vin dali Deniz Skott Braun takozh rozkrila svoyi pochuttya shodo ciyeyi situaciyi u rozdili Genderna kosmichna arhitektura U Velikij Britaniyi arhitektorka en 1955 r n stala direktorkoyu Future Systems razom iz cholovikom Yanom Kapliki U 1999 roci voni vigrali premiyu Sterlinga vid Korolivskogo institutu britanskih arhitektoriv RIBA za svij mediacentr na Lords Cricket Ground Levete pripisuyut mozhlivist zrobiti organichni formi Future Systems tovarnimi en ta yiyi cholovik Vilyam Dzh Bill Stenli III spivzasnuvali arhitekturnu firmu v 1983 roci pislya togo yak v rizni roki stali pershimi afroamerikancyami spochatku najmolodshim cholovikom a potim pershoyu zhinkoyu zareyestrovanimi arhitektorami na Pivdni SShA Lav Stenli kerivnicya biznesu ta virobnictva a yiyi cholovik zajmayetsya marketingom ta dizajnom U Serbiyi en chasto pracyuvala z cholovikom Dragolyubom Najvazhlivishoyu yih robotoyu bulo proyektuvannya sportivnogo zalu Pionir za yake voni otrimali Gran pri Belgradskogo arhitekturnogo salonu v 1974 roci Insha serbska arhitektorka en spivpracyuvala z kolegoyu arhitektorom Ivanom Antichem shob stvoriti Belgradskij Muzej suchasnogo mistectva ta Kraguyevackij Muzej 21 zhovtnya u 1960 h rokah Obidvi budivli z tih pir stali nacionalnimi pam yatkami en 13 serpnya 1934 r 22 grudnya 2016 r pracyuvala zi svoyim partnerom Massimo Vinyelli vse zhittya Massimo vidomij grafichnim dizajnom a Vinyelli komercijnimi inter yerami Voni poznajomilisya navchayuchis u shkoli arhitekturi u Veneciyi Italiyi ta praktikuyuchi v Milani ta SShA Beatris Peshard Mihares ta yiyi cholovik Alehandro Bernardi zasnuvali arhitekturnu firmu Bernardi Peschard Arquitectura u 2000 roci pislya togo yak poznajomilisya studentami Universitetu Anauak Meksiki v Mehiko HHI stolittyaNizka arhitektorok v ostannij chas mali znachnij uspih zdobuvshi shiroke viznannya za svoyi profesijni dosyagnennya U 2004 roci iraksko britanska arhitektorka Zaha Hadid stala pershoyu zhinkoyu yaka otrimala premiyu Prickera Sered yiyi proyektiv Centr suchasnogo mistectva Rozentalya v Cincinnati ta Centralnu budivlyu BMW v Lejpcigu Prisudzhuyuchi premiyu golova zhuri govoriv pro yiyi nepohitnu prihilnist do modernizmu poyasnyuyuchi yak vona vidijshla vid isnuyuchoyi tipologiyi vid visokotehnologichnih zrushuyuchih geometriyu budivel Z 2004 roku do svoyeyi smerti v 2016 roci Hadid vikonala bagato viznachnih robit vklyuchayuchi opernij teatr Guanchzhou v Guanchzhou Kitaj ta Londonskij centr vodnih vodnih zmagan do litnih Olimpijskih igor 2012 roku U 2010 roci she odniyeyu laureatkoyu Prickera stala Kadzujo Sedzima z Yaponiyi u partnerstvi z Ryue Nishizava Lord Palumbo golova zhuri rozpoviv pro yihnyu arhitekturu yaka odnochasno delikatna i potuzhna tochna i vivazhena genialna ale ne nadmirno chi vidverto rozumna dlya stvorennya budivel yaki uspishno vzayemodiyut zi svoyimi kontekstami ta diyami yaki voni mistyat stvoryuyuchi pochuttya povnoti ta dosvidu bagatstva Osoblivu uvagu bulo pridileno sklyanomu centru Muzeyu mistectv Toledo v Ogajo ta Muzeyu suchasnogo mistectva 21 stolittya Kanazavi Isikava Yaponiya U 2007 roci en 1977 r n Nimechchina zdobula premiyu Aga Han za arhitekturu dlya svoyeyi shkoli ruchnoyi roboti METI pobudovanoyi z bambuka ta inshih miscevih materialiv u Rudrapuri Bangladesh Na prikladi stijkoyi arhitekturi proyekt otrimav visoku ocinku ne lishe za jogo prostij gumannij pidhid ta krasu a j za riven spivpraci arhitektoriv majstriv kliyentiv ta koristuvachiv Za ostanni roki danska firma Lundgaard amp Tranberg vigrala dekilka yevropejskih nagorod RIBA de golovnoyu arhitektorkoyu bula Lene Tranberberg nar 1956 Proyekti vklyuchali Korolivskij danskij igrovij dim 2008 ta Tietgenkollegiet 2005 U 2010 roci en stala pershoyu arhitektorkoyu Indiyi yaku zaprosili do uchasti v Radi z innovacij dizajnu Vsesvitnogo ekonomichnogo forumu de vona stvorila Indeks vzayemnogo dizajnu yak instrument dizajnu cilisnogo stalogo rozvitku Prakash persha zhinka v Indiyi yaka stvorila vlasnu firmu U 1992 roci vona bula pionerkoyu ekologichno stijkoyi arhitekturi i stvorila budinok z vtorinnoyi sirovini U 2013 roci studentska organizaciya Zhinki v dizajni pri Garvardskij vishij shkoli dizajnu rozpochala klopotannya pro premiyu za arhitekturu Prickera Deniz Skott Braun yaka ne bula prisudzhena v 1991 roci koli yiyi otrimav partner arhitektorki Robert Venturi U 2013 roci Dzhuliya Morgan stala pershoyu zhinkoyu yaka otrimala zolotu medal AIA posmertno U 2014 roci Kulturnij centr Gejdara Aliyeva rozroblenij Zaha Hadid otrimav nagorodu Muzej dizajnu dizajnu roku sho zrobilo yiyi pershoyu zhinkoyu yaka otrimala golovnij priz u comu konkursi U 2015 roci Hadid stala pershoyu zhinkoyu yaka sama otrimala zolotu medal RIBA Sered zhinok arhitektorok takozh varto vidiliti en Na sogodni u yiyi dorobku arhitekturna premiya Stirlinga RIBA Stirling Prize medal Manser vid Korolivskogo institutu britanskih arhitektoriv ta arhitekturna premiya Stivena Lourensa Neyu bula zasnovana studiya Alison Brooks Architects ofis yakoyi roztashovanij v Londoni Za yiyi proyektom buli pobudovani Ekseter koledzh v Oksfordi budivlya Akkordiya v Kembridzhi a takozh paviljn sho maye nazvu Posmishka v Londonskomu koledzhi mistectv U 2020 roci Elison Bruks stala peremozhniceyu arhitekturnoyi premiyi Dezeen Awords Zaha Hadid Centr suchasnogo mistectva Rozentalya Cincinnati 2003 Kadzujo Sedzima Omotemando Kristian Dior Tokio 2003 en Shkola ruchnoyi roboti METI Bangladesh 2005 Tranberg L Korpus studentiv Tietgen Kopengagen 2006 Gang Zh Akva Chikago 2009 Vpliv zhinok na arhitekturuHocha donedavna vnesok zhinok v arhitekturu zalishavsya nepomichenim zagalom yih vpliv na arhitekturu buv dosit vagomim Napriklad en u 1902 roci zahotila mati vlasnij budinok u Springfildi shtat Illinojs sproyektovanij F L Rajtom Ce dopomoglo jomu rozkriti svij potencial Zhinki takozh vidigrali klyuchovu rol v zberezhenni istoriyi cherez taki organizaciyi yak 1890 U 1985 roci bolgarska arhitektorka en zasnuvala Mizhnarodnij arhiv zhinok v arhitekturi shob rozshiriti dostupnist naukovih materialiv sho stosuyutsya zhinok v arhitekturi Ostanni doslidzhennya takozh pokazuyut sho pochinayuchi z 1980 h rokiv zhinki yak domogospodarki ta aktivni koristuvachki mali vazhlive znachennya u vprovadzhenni novih pidhodiv do dizajnu osoblivo inter yeru Vivchennya dosvidu v Kanadi pidkreslyuye vagomij vpliv zhinok v ostanni roki na rozrobku innovacijnih pidhodiv do praktiki ta dizajnu Zrostayucha prisutnist zhinok u cij profesiyi privertaye bilshe uvagi nizh pitannya marginalizaciyi Vistavki sho predstavlyayut dosyagnennya zhinok u riznih galuzyah dozvolyali arhitektorkam demonstruvati svoyu kompetentnist u rozrobci paviljoniv Napriklad vistavka 1893 roku v Chikago de zhinochij paviljon sproyektuvala Sofiya Gajden abo dvi vistavki 1914 roku u Nimechchini vistavka Verkbunda v Kelni pro kt yakoyi Haus der Frau rozrobila Lilli Rajh vistavka Burga v Lejpcigu prisvyachenu knigam i grafichnomu mistectvu 1928 roku en stvorila paviljoni dlya yarmarku SAFFA Schweizerische Ausstellung fur Frauenarbeit na yakomu buli predstavleni dosyagnennya zhinok Cya podiya vidbulasya u 1928 roci v Berni Drugij yarmarok sho vidbuvsya v Cyurihu v 1958 roci buv ob yednanij komandoyu z 28 arhitektorok sho viznachali arhitekturu yak profesiyu vidkritu dlya zhinok u Shvejcariyi Cikavim ye kejs Dzhejn Dzhejkobs yaka ne bula arhitektorkoyu ale znachno vplinula na rozvitok mist U svoyij knizi en sho bula napisana 1961 roku vona rozkrivala taki ponyattya yak poglyad na vulicyu ta socialna stolicya Vazhlivo sho cya kniga bula poklikana borotisya iz zabudovoyu sho ne vidpovidala potrebam gromadyan i zaraz ye odniyeyu z vazhlivih dlya rozbudovi miskogo prostoru StatistikaZaraz isnuye problema virahuvannya kilkosti zhinok v arhitekturi Nayavni opituvannya ye nepovnimi a chastina z nih zastarili ale voni pokazuyut zagalnu tendenciyu Yevropa 2010 roku u 33 krayinah provodilosya opituvannya Radoyu arhitektoriv Yevropi Pid chas analizu vidpovidej bulo viyavleno sho z 524000 arhitektoriv 31 stanovili zhinki ale yih rozpodil ne buv proporcijnim Najbilshe arhitektorok bulo u Greciyi 57 Horvatiyi 56 Bolgariyi 50 Sloveniyi 50 ta Shveciyi 49 Najmenshe arhitektorok bulo u Slovachchini 15 Avstriya 16 Niderlandah 19 Nimechchini 21 ta Belgiyi 24 Ponad 200 000 arhitektoriv Yevropi pracyuvali chi navchalisya v Italiyi chi Nimechchini de chastka zhinok stanovit 30 ta 21 Avstraliya Doslidzhennya provedene v Avstraliyi v 2002 roci pokazalo sho zhinki skladayut 43 studentstva sho vivchaye arhitekturu Popri ce velika kilkist z nih ne jde pracyuvati za specialnistyu Lishe vid 11 6 u Kvinslendi do 18 2 u Viktoriyi zhinok pracyuyut arhitektorkami Zhinki skladayut ponad 40 vipuskiv uprodovzh bilshe dvoh desyatilit ale za fahom pracyuyut tilki 20 z nih Pivdenna Afrika 2016 roku 21 arhitektoriv zareyestrovanih u Pivdennij Africi buli zhinkami Opituvannya Institutu arhitektoriv SA Shidnogo Kejpu pokazalo sho u 2014 roci lishe 29 osib sho navchayutsya na arhitekturnih specialnostyah zakinchili stolichnij universitet Nelsona Mandeli ce zhinki Ob yednane Korolivstvo Opituvannya Spoluchenogo Korolivstva u 2000 roci viyavilo sho 13 arhitektoriv praktikiv ye zhinkami hocha zhinki skladali 38 studentstva ta 22 vikladackogo skladu vidpovidnih specialnostej Dani byuro z pitan zboriv u listopadi 2010 roku pokazali tendenciyu do zmenshennya kilkosti arhitektorok do 19 u porivnyanni z 24 stanom na 2008 rik SShA U SShA Nacionalna rada z pitan arhitekturi povidomila u 2009 roci sho na arhitektorok navchayetsya majzhe 41 zhinok vid vsiyeyi sukupnosti sluhachiv Na protivagu comu v zviti Nacionalnogo komitetu z pitan asociaciyi AIA vid 2004 roku vidsotok licenzovanih arhitektorok stanovit 20 U 2003 roci doslidzhennya AIA Zhinok v Arhitekturi pokazalo sho zhinki skladayut 27 personalu v amerikanskih arhitekturnih firmah Vtim tendenciya shodo dostupu zhinok do ciyeyi profesiyi zberigayetsya Tak napriklad Elison Bruks pd chas vidkrittya vistavki Frau Architekt v Dyusseldorfi nagolosila Zhinkam yak i ranishe neobhidno mati velicheznu upevnenist u sobi shob dosyagti uspihu v galuzi arhitekturi z takimi slovami vidoma britanska arhitektorka Elison Bruks zvernulasya do vidviduvachiv vistavki Frau Architekt yaka vidkrilasya v Dyusseldorfi Z narodzhennya nas otochuyut geroyi ta bogi choloviki Shozhoyi dumki dotrimuvalasya Zaha Hadid Zhinkam arhitektorkam potribna pidtrimka zhinok yaki vzhe dosyagli uspihu skazala yakos Zaha Hadid Sogodni znachno bilshe avtoritetnih ta povazhnih zhinok arhitektorok nizh ranishe Ale ce zovsim ne oznachaye sho dosyagati uspihu yim stalo legshe Div takozhPremiya Marion Mahoni Griffin prisudzhena za viznannya vidminnoyi roboti arhitektorki Avstralijskij institut arhitektoriv Primitki Digital archives ccny cuny edu 24 zhovtnya 1937 Arhiv originalu za 29 veresnya 2020 Procitovano 29 veresnya 2015 Waters Clara Erskine Clement 1904 Women in the Fine Arts From the Seventh Century B C to the Twentieth Century A D vid Public domain Houghton Mifflin s 63 John Millar The first woman architect 24 zhovtnya 2017 u Wayback Machine The Architects Journal 11 November 2010 Retrieved 16 April 2012 Jay Merrick Elizabeth Wilbraham the first lady of architecture 1 sichnya 2018 u Wayback Machine The Independent 16 February 2011 Retrieved 16 April 2012 Paul Nettleingham Townley House in Ramsgate 22 lyutogo 2012 u Wayback Machine Michaels Bookshop Ramsgate Retrieved 16 April 2012 St Mary s Church Wreay 3 bereznya 2020 u Wayback Machine Accessed Sept 2012 2012 The Pinecone Faber and Faber 2001 Sara Losh Architect Romantic Mythologist The Burlington Magazine Vol 143 No 1184 Nov pp 676 684 Gray Sophia Sophie Wharton Myddleton 3 lipnya 2020 u Wayback Machine ArteFacts Retrieved 16 April 2012 Mother Joseph Architect of the Capitol 17 serpnya 2012 u Wayback Machine Retrieved 16 April 2012 Louise Blanchard Bethune 1856 1913 6 lipnya 2004 u Wayback Machine Women in Architecture University of Illinois Retrieved 16 April 2012 Louise Blanchard Bethune 1856 1913 6 lipnya 2004 u Wayback Machine Women in Architecture University of Illinois Retrieved 2011 11 14 Maureen Meister 4 listopada 2014 University Press of New England s 235 ISBN 978 1 61168 664 7 Arhiv originalu za 17 kvitnya 2021 Procitovano 3 bereznya 2020 Inge S Horton Emily Williams San Jose s First Woman Architect 3 bereznya 2020 u Wayback Machine Women Architects in Northern California first published in Newsletter of PAC San Jose Vol 17 No 4 Retrieved 16 April 2012 Women in Architecture 26 bereznya 2012 u Wayback Machine ARVHA Retrieved 17 April 2012 Josephine Wright Chapman and Tuckerman Hall 4 bereznya 2016 u Wayback Machine Tuckermanhall org Retrieved 17 April 2012 Heilman Wayne 24 veresnya 2013 Colorado Springs Gazette Arhiv originalu za 25 veresnya 2015 Procitovano 23 veresnya 2015 Colorado Springs Gazette Arhiv originalu za 9 chervnya 2018 Procitovano 7 sichnya 2016 Paivi Nikkanen Kalt Female architects in Finland 12 listopada 2008 u Wayback Machine ARVHA Retrieved 23 April 2012 Lonn Wivi 1872 1966 4 bereznya 2016 u Wayback Machine Biografiakeskus Retrieved 17 April 2012 Woman Invades Field of Modern Architecture 3 zhovtnya 2021 u Wayback Machine The New York Times November 17 1907 Retrieved 17 April 2012 Allaback Sarah 1965 2008 The first American women architects Urbana ISBN 9780252033216 OCLC 167518574 California State Capitol Museum Retrieved 17 April 2012 Mary Rockwell Hook 15 chervnya 2018 u Wayback Machine International Archive of Women in Architecture Retrieved 17 April 2012 Willis Julie and Bronwyn Hanna Women Architects in Australia 1900 1960 Royal Australian Institute of Architects 2000 Hanna Bronwyn Hanna Absence and Presence A Historiography of Early Women Architects in New South Wales nedostupne posilannya PhD University of New South Wales 1999 Retrieved 16 April 2012 Ludlow Christa 1990 Taylor Florence Mary 1879 1969 Taylor Florence Mary 1879 1969 Melbourne University Press a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite book title Shablon Cite book cite book a access date vimagaye url dovidka Noted Architect Dead E L Masqueray Was Chief of Design of St Louis Exposition 6 listopada 2012 u Wayback Machine New York Times May 27 1917 Retrieved 17 April 2012 Joy Wallace Dickinson Roberts brought Wright style to region s landmark buildings 17 zhovtnya 2015 u Wayback Machine Orlando Sentinel September 11 2011 Retrieved 17 April 2012 Sophia Hayden Bennett 27 travnya 2013 u Wayback Machine Mit edu Retrieved 17 April 2012 ZEIT ONLINE nim Arhiv originalu za 17 kvitnya 2021 Procitovano 25 travnya 2018 Alexander Nevsky Church in Belgrade 3 bereznya 2020 u Wayback Machine Nothing Against Serbia Retrieved 18 April 2012 Rudolf Steiger Sammlungen Aarchive Zurcher Hochschule der Kunste Sumita Sinha Diversity in Architectural Education Teaching and learning in the context of Diversity 27 bereznya 2017 u Wayback Machine Women in Architecture Retrieved 18 April 2012 Lynne Walker Golden Age or False Dawn Women Architects in the Early 20th century 3 bereznya 2020 u Wayback Machine English heritage org Retrieved 18 April 2012 Edith Mary Wardlaw Burnet Hughes nee Burnet 17 chervnya 2020 u Wayback Machine Dictionary of Scottish Architects Retrieved 18 April 2012 22 kvitnya 1932 Shakespeare Memorial Theatre 142 718 quoted in Walker 1999 257 Pinto Shiromi 14 grudnya 2018 Minnette de Silva the brilliant female architect forgotten by history The Guardian brit ISSN 0261 3077 Procitovano 10 listopada 2023 Kathryn H Anthony Designing for Diversity Gender Race and Ethnicity in the Architectural Profession University of Illinois Press 2001 p 56 et seq ISBN 0 252 02641 1 online here Anthony p 56 Forsyth Ann 27 veresnya 2006 In Praise of Zaha Journal of Architectural Education 60 2 63 65 doi 10 1111 j 1531 314X 2006 00082 x Anthony p 56 57 Internet exhibition on Alvar Aaltos Villa Mairea 17 listopada 2015 u Wayback Machine Alvar Aalto Retrieved 21 April 2012 David Sokol Breaking the Modernist Mold Raili Pietila reflects on a life of design with her husband Reima and the new exhibition that examines the Pietila legacy 12 zhovtnya 2012 u Wayback Machine Metropolismag com 24 April 2008 Retrieved 22 April 2012 Charlotte Perriand Architect Furniture Designer 1903 1999 16 listopada 2007 u Wayback Machine Design Museum Retrieved 22 April 2012 Maria Jose Marques da Silva University of Porto Famous Alumni Retrieved 22 April 2012 Then and Now Old Gray Heads part two Elizabeth Close 30 lipnya 2017 u Wayback Machine University of Minnesota Press Retrieved 22 April 2012 Paul Kruty Walter Burley Griffin University of Illinois at Urbana Champaign Lynn Becker Frank Lloyd Wright s Right Hand Woman 3 bereznya 2020 u Wayback Machine Repeat Retrieved 22 April 2012 Beyond architecture Marion Mahony and Walter Burley Griffin 2 lipnya 2016 u Wayback Machine Power House Museum Retrieved 22 April 2012 Fred A Bernstein Rediscovering a Heroine of Chicago Architecture 17 kvitnya 2021 u Wayback Machine New York Times January 1 2008 Retrieved 22 April 2012 Willis J 2012 Shaw Mary Turner in P Goad and J Willis The Encyclopedia of Australian Architecture Cambridge University Press New York p 624 Harvard News Office Harvard Gazette Architect to receive Radcliffe Medal harvard edu Archived from the original on 3 March 2016 Retrieved 25 February 2015 Rendell Jane Penner Barbara Borden Iain 1 sichnya 2000 London New York Routledge s 229 263 ISBN 9780203449127 Arhiv originalu za 17 kvitnya 2021 Procitovano 3 bereznya 2020 Stuart Jeffries The Saturday interview architect Amanda Levete 3 zhovtnya 2019 u Wayback Machine The Guardian London April 9 2011 Retrieved 2012 04 23 Grice E My greatest regret is that I didn t make peace with him in life 3 zhovtnya 2019 u Wayback Machine The Daily Telegraph 11 March 2009 Retrieved 2012 04 23 First Impressions Georgia Tech Alumni Magazine Arhiv originalu za 21 lyutogo 2005 Procitovano 26 grudnya 2013 BBC News Bbc com 24 veresnya 2015 Arhiv originalu za 17 serpnya 2017 Procitovano 24 veresnya 2015 Announcement Zaha Hadid Becomes the First Woman to Receive the Pritzker Architecture Prize 25 bereznya 2012 u Wayback Machine The Pritzker Architecture Prize Retrieved 18 April 2012 Jonathan Glancey and Dan Chung Zaha Hadid s Guangzhou Opera House in pictures 12 listopada 2020 u Wayback Machine The Guardian 1 March 2011 Retrieved 18 April 2012 London Aquatics Centre 23 bereznya 2020 u Wayback Machine Zha Hadid Architects Retrieved 18 April 2012 Announcement Architectural Partners in Japan Become the 2010 Pritzker Architecture Prize Laureates 18 kvitnya 2012 u Wayback Machine The Pritzker Architecture Prize Retrieved 18 April 2012 Nine projects receive 2007 Aga Khan Award for Architecture 3 bereznya 2016 u Wayback Machine Aga Khan Development Network Retrieved 12 March 2012 Recycled Materials in a Designer Home Inside Outside 10 chervnya 1992 The New York Times Arhiv originalu za 7 veresnya 2018 Procitovano 18 kvitnya 2013 Wendy Moonan AIA Awards 2014 Gold Medal to Julia Morgan 25 veresnya 2015 u Wayback Machine in the Architectural Record 16 December 2013 The Smile by Alison Brooks Architects Gives CLT a Boost architectmagazine com architectmagazine com 29 chervnya 2016 Procitovano 10 listopada 2023 Alison Brooks Architects Winner Dezeen Awards 2020 Dezeen angl Procitovano 10 listopada 2023 Kathryn H Anthony in Helen Tierney ed Women s Studies Encyclopedia Vol 1 Greenwood Publishing Group 1999 pp 104 108 Online here ISBN 9780313296208 Sokolina Anna 2011 In Memoriam Milka Bliznakov 1927 2010 70 2 2011 498 499 doi 10 5612 slavicreview 70 2 0498 Brenda Martin Penny Sparke Women s Places Architecture and Design 1860 1960 Routledge 2003 pp xiv xv ISBN 9780415284493 Chomu tak malo zhinok v arhitekturi Gender v detalyah Procitovano 10 listopada 2023 The Architectural Profession in Europe 2010 nedostupne posilannya Architects Council of Europe Retrieved 24 April 2012 archiparlour org Arhiv originalu za 10 veresnya 2015 Procitovano 17 listopada 2015 14 veresnya 2013 archiparlour org Arhiv originalu za 17 listopada 2015 Procitovano 17 listopada 2015 29 sichnya 2013 archiparlour org Arhiv originalu za 17 listopada 2015 Procitovano 17 listopada 2015 26 sichnya 2013 archiparlour org Arhiv originalu za 17 listopada 2015 Procitovano 17 listopada 2015 10 lyutogo 2013 archiparlour org Arhiv originalu za 17 listopada 2015 Procitovano 17 listopada 2015 Property24 25 serpnya 2016 Arhiv originalu za 3 bereznya 2020 Procitovano 1 zhovtnya 2018 Karen Burns Women in architecture 4 sichnya 2012 u Wayback Machine ArchitectureAU Retrieved 24 April 2012 Chrissi McCarthy Alarm as number of women architects falls for first time in nearly a decade nedostupne posilannya Constructing Equality 11 November 2010 Retrieved 24 April 2012 Alexis Gregory Calling All Women Finding the Forgotten Architect 23 kvitnya 2012 u Wayback Machine AIArchitect November 12 2009 Retrieved 24 April 2012 Zhinki arhitektorki vazhkij shlyah do viznannya DW 24 08 2020 dw com ukr Procitovano 10 listopada 2023 PosilannyaZhinki pershovidkrivachki amerikanskoyi arhitekturi 16 bereznya 2022 u Wayback Machine Adams A Proektuvannya zhinok genderna ta arhitekturna profesiya Toronto Universitet Toronto Pres 2000 ISBN 978 0802044174 Allabek S Pershi amerikanski arhitektori Urbana Universitet shtatu Illinojs Pres 2008 ISBN 978 0252033216 Anskomb I Zhinochij dotik Zhinki v dizajni z 1860 r Po sogodnishnij den Nyu Jork 1985 rik ISBN 0 670 77825 7 Entoni K H Proektuvannya dlya riznomanitnosti gender rasa ta etnichna prinalezhnist v arhitekturnij profesiyi Universitet shtatu Illinojs Pres 2001 ISBN 978 0252026416 Berkli E P MakKvajd M red Arhitektura Misce dlya zhinok Vashington 1989 r ISBN 9780874742312 Derning L Vrigli R Gender ta arhitektura Chichester Vili 2000 ISBN 0471985325 Griffin M M Magiya Ameriki Elektronne vidannya 18 travnya 2018 u Wayback Machine Chikago Institut mistectv Chikago 2007 Lyuyis A M Zhinki zi stali ta kamenyu 22 nathnennih arhitektora inzheneriv ta landshaftnih dizajneriv Chicago Review Press 2014 ISBN 978 1613745083 Lorenc K Zhinki v arhitekturi suchasna perspektiva Nyu Jork Riccoli 1990 ISBN 978 0847812776 Martin B Spark P Misce dlya zhinok arhitektura ta dizajn 1860 1960 Routledge 2003 ISBN 9780415284493ISBN 9780415284493 Pollok G Pokolinnya ta geografiyi u vizualnih mistectvah Routledge London 1996 ISBN 0 415 14128 1 Tirni H red Zhinocha enciklopediya t 1 Vidavnicha grupa Greenwood 1999 s 104 108 Internet tut 1 17 kvitnya 2021 u Wayback Machine ISBN 9780313296208 Torre S Zhinki v amerikanskij arhitekturi istorichna ta suchasna perspektiva publikaciya ta vistavka organizovana Arhitekturnoyu ligoyu Nyu Jorka Nyu Jork 1977 Vejsman L K Diskriminaciya dizajnu Feministska kritika tehnogennogo seredovisha Universitet shtatu Illinojs Pres 1994 ISBN 978 0252063992 Horton I Sh Arhitektori rannih chasiv v zatoci San Francisko zhittya i robota p yatdesyati profesionaliv 1890 1951 McFarland amp Company Dzhefferson shtat Pivnichna Karolina 2010