Давньогрецька кераміка завдяки властивій їй відносній довговічності, є добрим археологічним матеріалом для вивчення мистецтва, побуту та історії Стародавньої Греції.
Вазопис Стародавньої Греції охоплює розпис посудин різних історичних періодів, з початком від догрецької мінойської культури та до еллінізму, тобто, між XXV століттям до н. е. й останнім сторіччям, зокрема, яке передувало появі християнства.
Загальне
Грецька кераміка, є найбільш поширеною знахідкою в археологічних дослідженнях античної Греції, тож виявити її можна в усьому ареалі розселення стародавніх греків. Крім грецької метрополії, яка переважно збігалася з територією сучасної Греції, до нього входять: західне узбережжя Малої Азії, острови Егейського моря, острів Крит, частково острів Кіпр і заселені греками райони південної Італії й півдня України — Криму та Півні́чного Причорномо́р'я. Як експортний товар, грецька кераміка, а разом із нею давньогрецький вазопис, потрапила в Етрурію, на Близький Схід, в Єгипет і Північну Африку. Мальовану грецьку кераміку знаходять навіть у похованнях кельтської знаті. Цікаво, що на українському острові Березань (у давнину був півостровом), існувало гончарне виробництво, яке забезпечувало вишуканим високоякісним посудом внутрішні потреби грецьких колоній та скіфського населення.
Перші предмети грецького вазопису були виявлені за нового часу в етруських похованнях. Через це, їх спочатку відносили до етруського або італійського мистецтва. Попервах, на грецькому походженні знахідок, наголосив Йоганн Йоахім Вінкельманн, однак остаточно, їхню грецьку приналежність було встановлено лише на підставі перших археологічних знахідок наприкінці XIX століття в Греції. З XIX століття давньогрецький вазопис є важливим напрямком досліджень класичної археології.
Стародавні греки розписували будь-які види глиняного посуду, що використовувався для зберігання, вживання їжі, в обрядах та святкуваннях. Вироби кераміки, опрацьовані особливо ретельно, приносили в дар храмам або вкладали до поховань. Пройшовши дужий випал, стійкі до впливів довкілля керамічні посудини й їхні уламки, збереглися десятками тисяч, тож з цієї причини давньогрецький вазопис незамінний для встановлення віку археологічних знахідок.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRtTHlWRU1DVTVSU1ZFTUNWQ1FpVkVNU1U0UXlWRU1DVkNNaVZFTVNVNU5pVkVNU1U0Umw4bFJERWxPRGNsUkRBbFFrVWxSREVsT0RBbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqQmZKVVF3SlVKQkpVUXdKVUkxSlVReEpUZ3dKVVF3SlVJd0pVUXdKVUpESlVReEpUazJKVVF3SlVKQkpVUXdKVUl3TG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMwbFJEQWxPVVVsUkRBbFFrSWxSREVsT0VNbFJEQWxRaklsUkRFbE9UWWxSREVsT0VaZkpVUXhKVGczSlVRd0pVSkZKVVF4SlRnd0pVUXdKVUpFSlVRd0pVSXdYeVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUXlWRU1TVTVOaVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTUM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Завдяки написам на вазах, збереглися імена багатьох гончарів і вазописців, починаючи з архаїчного періоду. У разі, якщо ваза не підписана, щоби розрізняти авторів і їхні вироби та стилі розпису, у мистецтвознавців заведено давати вазописцям «службові» імена. Вони відбивають або тематику розпису та її визначні риси, або вказують на місце виявлення чи зберігання відповідних археологічних предметів.
Спосіб виготовлення та гончарні майстерні
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkwTDFCc1lYRjFaVjlRWlc1MFpYTnJiM1Z3YUdsaFgwMU9Rakk0TlRndWFuQm5Mekl5TUhCNExWQnNZWEYxWlY5UVpXNTBaWE5yYjNWd2FHbGhYMDFPUWpJNE5UZ3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Спосіб виготовлення кераміки в античні часи, відновлюється науковцями на підставі дослідження складу глини, здобутків розкопок античних гончарних майстерень, порівняння їх із сучасними зразками та підсумків мистецтвознавчого вивчення розпису ваз. Джерелами знань також, є сцени з життя гончарів і вазописців із Коринфських глиняних табличок. Зображення гончарних майстерень збереглися на 16 аттичних вазах і на одному беотійському скіфосі.
Глина
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkl5THlWRU1DVTVSU1ZFTUNWQ1FpVkVNU1U0UXlWRU1DVkNNaVZFTVNVNU5pVkVNU1U0Umw4bFJEQWxRaklsUkRBbFFrVWxSREFsUWpRbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrWWxSREVsT0RBbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqSWxSREVsT1RZbFJEQWxRalFsUkRBbFFrUWxSREVsT1RaZkpVUXhKVGd5SlVReEpUZ3dKVVF4SlRnekpVUXdKVUl4SlVRd0pVSTRYekl3TURCZkpVUXhKVGd3SlVRd0pVSkZKVVF3SlVKQkpVUXhKVGsySlVRd0pVSXlYeVZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNReVZFTVNVNE15NXFjR2N2TVRrd2NIZ3RKVVF3SlRsRkpVUXdKVUpDSlVReEpUaERKVVF3SlVJeUpVUXhKVGsySlVReEpUaEdYeVZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNOQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUmlWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1TVTVOaVZFTUNWQ05DVkVNQ1ZDUkNWRU1TVTVObDhsUkRFbE9ESWxSREVsT0RBbFJERWxPRE1sUkRBbFFqRWxSREFsUWpoZk1qQXdNRjhsUkRFbE9EQWxSREFsUWtVbFJEQWxRa0VsUkRFbE9UWWxSREFsUWpKZkpVUXhKVGd5SlVRd0pVSkZKVVF3SlVKREpVUXhKVGd6TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Для успіху в гончарному мистецтві вирішальне значення має якість глини. Гірська порода повинна бути вивітрена. Вихідна речовина часто розмочувалася на місці видобутку і змішувалася з іншими додатками, що надавали глині бажане забарвлення після випалу. Глина в Коринфі мала жовтуватий відтінок, в Аттиці — червонуватий, у нижній Італії — бурий колір. Перед обробкою глина піддавалася очищенню. Задля цього в гончарній майстерні глину розмочувати або промивали у великій місткості. Впродовж цього, великі частки глинозему опускалися на дно, а органічні домішки підіймалися до поверхні води. Глиняна маса поміщалася потім у друге вмістище, де з неї видалялися надлишки води. Далі глину виймали та довгий час витримували у вологому стані. Під час такого дозрівання глина «старіє» і стає пружною. Надто жирні (м'які) сорти глини перед обробкою змішували з піском або розмеленим керамічним боєм для того, аби «знежирити» їх, зробити глину міцнішою. Оскільки на прикрашених розписом афінських вазах відсутні сліди «знежирення» глини, можна зробити висновок, що вони були виготовлені з дуже добре «зістареної» глини.
Розподіл в часі давньогрецького вазопису
Залежно від часу створення, історичної культури та стилю, давньогрецький вазопис поділяється на кілька періодів. Класифікація відповідає історичній періодизації та розрізняється по стилях. Стилі та періоди не збігаються.
Періодизація починається з крито-мінойського вазопису, одночасно з яким існувала кікладська кераміка (за стилями ідентична критській) і елладська кераміка (ранній стиль — мінійська кераміка, яку з часом змінюють стилі, ідентичні критським). Незабаром після приходу до Греції греків і завоювання ними Криту виникає мікенський різновид кераміки.
У вузькому сенсі слова давньогрецький вазопис, що з'явився після падіння мікенських імперій і зникнення їхньої культури, починається приблизно з 1050 років до н. е. періодом геометрики. По закінченню орієнталізуючого періоду в VII ст. до н. е. і з початком архаїчного періоду з'явився чорнофігурний вазопис і наступний за ним ще в архаїчному періоді червонофігурний вазопис. Обидва стилі панують у вазопису класичної Стародавньої Греції в V та IV століттях до нашої ери.
Далі з'являються стилі, що використовують додаткові кольори, як, наприклад, вазопис на білому тлі, а починаючи з другої чверті IV ст. до н. е. з'являються вази-гнафії, в розписі яких переважає білий колір. Починаючи з другої половини III ст. до н. е. виробництво прикрашеної розписом кераміки поступово згасає, керамічний посуд зменшуються в розмірах, їх розпис спрощується або виконується з меншою ретельністю. Вазопис на кераміці змінюється рельєфними прикрасами.
Егейський вазопис до Стародавньої Греції
Мінойська кераміка
Прикрашений розписом глиняний посуд з'являється в крито-мінойському культурному ареалі починаючи з 2500 років в до н. е. (є схожість з керамікою ). Прості геометричні візерунки на перших вазах до XX століття до н. е. змінюються квітковими та спіральними мотивами, які наносяться білою фарбою на чорне матове тло, і так званим . Палацовий період у мінойській культурі () вніс серйозні зміни і в стиль розпису кераміки, яка в новому супроводжується зображеннями різноманітних мешканців моря: наутилусів і восьминогів, коралів та дельфінів, що виконуються на світлому тлі темною фарбою. Починаючи з 1450 до н. е. зображення піддаються все більшій стилізації та стають дещо грубішими.
Мінійська кераміка
На теренах материкової Греції в середньоелладський період набула поширення так звана мінійська кераміка — з тонкої глини, витончена, але без розпису. До кінця середньоелладського періоду її починає витісняти мінойська кераміка. К. Блеген пов'язував мінійську кераміку з приходом греків; в 1970-ті роках Дж. Каскі встановив, що вона має місцеве походження і визначає останній етап догрецької культури материкової Греції.
Мікенська кераміка
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemszTDBkeVpXVmpYMkZ1WTJsbGJuUmZkbUZ6WlM1cWNHY3ZNakl3Y0hndFIzSmxaV05mWVc1amFXVnVkRjkyWVhObExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Близько 1600 до н. е. з початком піздньоелладського періоду виростає перша високорозвинена континентальна мікенська культура, яка залишила слід і у вазописі. Ранні зразки відрізняються темним тоном, переважно коричневими або матово-чорними малюнками на світлому фоні. З початком від середньомікенського періоду (близько 1400 р. до н. е.) стають поширеними тваринні та рослинні мотиви. Згодом, безпосередньо після 1200 до н. е. на додаток до них з'являються зображення людей і кораблів.
Давньогрецький вазопис
Протогеометричний та геометричний стилі
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRqTDBGdGNHaHZjbUZmY0hKdmRHOW5aVzl0WlhSeWFXTmZRazFmUVRFeE1qTXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVUZ0Y0dodmNtRmZjSEp2ZEc5blpXOXRaWFJ5YVdOZlFrMWZRVEV4TWpNdWFuQm4uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5qTDA5c2NHVmZjM0JvYVc1NFgweHZkWFp5WlY5RGNERXdORGMxTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxUGJIQmxYM053YUdsdWVGOU1iM1YyY21WZlEzQXhNRFEzTlM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Із занепадом мікенської культури після дорійського вторгнення всі досягнення колишнього вазопису втрачено. Протягом приблизно століття існує субмікенська кераміка, для якої притаманна повна відсутність орнаменту (в окремих випадках вона прикрашена кількома простими лініями). Близько 1050 до н. е. в грецькому мистецтві поширюються геометричні віяння. На ранніх етапах (протогеометричний стиль) до 900 до н. е. керамічний посуд розписувався зазвичай великими суворо геометричними візерунками. Узвичаєними прикрасами ваз були також, проведені за допомогою циркуля кола та півкола. Чергування геометричних орнаментів малюнків встановлювалося різними регістрами візерунків, відокремленими один від одного горизонтальними лініями, що огинають посудину. У часи розквіту геометрики, починаючи з 900 р. до н. е., відбувається ускладнення геометричних малюнків. З'являються вигадливі у виконанні перемінні одинарні та подвійні меандри. До них додаються стилізовані зображення людей, тварин і предметів. Колісниці та воїни у фризоподібних процесіях посідають центральні частини ваз і глечиків. У зображеннях все частіше переважають чорні, рідше червоні кольори на світлих відтінках фону. До кінця VIII століття до н. е. такий стиль розпису в грецькій кераміці зникає.
Орієнталізуючий стиль
Починаючи з 725 до н. е. у виготовленні кераміки провідне становище посідає Коринф. Початковий період, якому відповідає орієнталізуючий, чи інакше протокоринфський стиль, відзначається у вазописі збільшенням фігурних фризів і міфологічних зображень. Положення, черговість, тематика і самі зображення опинилися під впливом східних зразків, для яких були перш за все властиві зображення грифонів, сфінксів і левів. Техніка виконання подібна чорнофігурному вазопису. В цей час уже застосовувався потрібне для цього триразове випалення.
Чорнофігурний вазопис
З другої половини VII століття до початку V століття до н. е. чорнофігурний вазопис розвивається в самостійний стиль кераміки. Все частіше на зображеннях стали з'являтися людські фігури. Композиційні схеми також зазнали змін. Найпоширенішими мотивами зображень на вазах стають бенкети, битви, міфологічні сцени, що розповідають про життя Геракла і про Троянську війну. Як і в орієнталізуючий період, обриси фігур промальовуються за допомогою шлікера або глянцевої глини на підсушеній необпаленій глині. Дрібні деталі прокреслюють штихелем. Шийка і дно посудин прикрашалися візерунком, зокрема орнаментами, в основу яких покладено кучеряві рослини та пальмове листя (так звані Пальмети). Після випалу основа ставала червоною, а глянцева глина набувала чорного кольору. Білий колір вперше стали використовувати в Коринфі насамперед для того, щоби зобразити білизну шкіри жіночих фігур.
Інші центри виробництва кераміки, як, наприклад, Афіни, запозичили техніку коринфського вазописного стилю. До 570 до н. е. Афіни навіть перевершили Коринф за якістю своїх ваз та розмахом виробництва. Ці афінські вази отримали в мистецтвознавстві назву «аттична чорнофігурна кераміка».
Вперше, майстри гончарства і художники-вазописці почали гордовито підписувати власні твори, завдяки чому їхні імена збереглися в історії мистецтва. Найповажнішим художником цього періоду є Ексекій. Крім нього широко відомі імена майстрів вазопису Пасіада і Хареса. Починаючи з 530 до н. е. з появою червонофігурного стилю чорнофігурний вазопис втрачає свою поширеність. Але й у V столітті до н. е. переможцям спортивних змагань на так званих Панафінеях вручалися панафінейські амфори, які виконувалися в чорнофігурній техніці. Наприкінці IV століття до н. е. навіть настав короткий проміжок відродження чорнофігурного вазопису в етрусків.
- Колісниці Ахілла та Мемнона. Чорнофігурний вазопис. Поруйнована гідрія до 550 р. до н.е. (пізній коринфський період) Художній музей Волтерс
- Чорнофігурна аттична амфора
- Чорнофігурний Кілікс Діоніс у човні, або «Чаша з очима», вазописець Ексекій, Державне античне зібрання
- Геракл та Афіна, бл. 540до н. е., Лувр
- Геракл бореться проти амазонок. Ранній чорнофігурний стиль, тіло жінки виконано в білому кольорі. Близько 530 до н.е., Лувр, Париж
- Сцена аттичної чорнофігурної амфори, , 6 століття до н. е., Лувр, Париж
- Афіна, бл. 540 до н. е. Знайдено в Тосканії, Париж
-
- Чорнофігурний вазопис. Гра на авлосі. Палермо, Крайовий археологічний музей Антоніо Салінаса
-
- Чорнофігурний кратер, «Леви уполювали бика», Аттика, 530-520 рр. до н.е.,Женевський музей мистецтва і історії
-
-
-
- Гідрія із левицями. Музей мистецтва Кіклад, Афіни.
- Гідрія, Афіни, Археологічний музей Керамікосу, Греція
-
- Панафінейська амфора: бігуни на Панафінеях.
-
Червонофігурний вазопис
Червонофігурні вази вперше з'явилися близько 530 р. до н. е.. Вважається, що цю техніку спочатку застосував вазописець Андокід. На відміну від чорнофігурного вазопису, чорним кольором почали фарбувати не силуети фігур, а навпаки тло, залишаючи фігури незафарбованими. Окремими щетинками на нефарбованих фігурах виконувались найтонші дрібниці зображень. Різні склади шлікера дозволяли отримувати будь-які відтінки коричневого. З появою червонофігурного вазопису протиставлення двох кольорів стало обіграватися на вазах-білінгвах, на одній стороні яких фігури були чорними, а на іншій — червоними.
Червонофігурний стиль збагатив вазопис великою кількістю міфологічних сюжетів, водночас крім них на червонофігурних вазах зустрічаються замальовки з повсякденного життя, жіночі образи та інтер'єри гончарних майстерень. Небачений колись для вазопису реалізм досягався складними у виконанні зображеннями кінних запрягів, архітектурних споруд, людських образів у три чверті та зі спини.
Вазописці стали частіше використовувати підписи, хоча як і раніше на вазах переважають автографи гончарів. Гончарі залишали підпис у вигляді власного імені у поєднанні з дієсловом дав.-гр. ἐποίησεν (epóiesen — зробив), а вазописці — дав.-гр. ἔγραψεν (égrapsen — намалював). Якщо вазописець сам виготовляв посудину для розпису, то він ставив обидва «штампи». Завдяки підписам вдалося прив'язати багато творів гончарного мистецтва певним майстрам, одночасно склавши уявлення про їх творчий розвиток.
Уже в V столітті до н. е. в нижній Італії виникли знані майстерні, які працювали з цим стилем вазопису і змагалися з вазописними майстернями в Аттиці. Червонофігурний стиль наслідувався і в інших регіонах, де, проте не отримав особливого визнання.
-
-
- Червонофігурна амфора: Гектор одягає лати, поруч Пріам та Гекуба, вазописець Евфімід, Державне античне зібрання
- Червонофігурна фіала із зображенням юнака
- Тондо. Геракл та Афіна, бл. 480-470 до н. е.
- Бл. 520 до н. е., Лувр
Вазопис на білому тлі
Для розпису ваз у цьому стилі як основу використовували білу фарбу, на яку наносилися чорні, червоні або багатобарвні фігури. Ця техніка вазопису переважно застосовувалася в розписі лекіфів, арібалів і алабастронів.
- Лекіф, виконаний в техніці на білому фоні. Гіпнос та Танат виносять тіло Сарпедона з поля бою в Трої. 440 до н. е., Британський музей, Лондон
Вази-гнафії
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0xTDA5cGJtOWphRzlsWDBkdVlYUm9hV0ZmVEc5MWRuSmxYMHMxT1RZdWFuQm5Mekl5TUhCNExVOXBibTlqYUc5bFgwZHVZWFJvYVdGZlRHOTFkbkpsWDBzMU9UWXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Вази-гнафії, названі за місцем першого їх виявлення в (Апулія), з'явилися в 370-360 роках до н. е.. Ці вази родом із нижньої Італії одержали широке поширення в грецьких метрополіях і за їх межами. У розписі гнафій по чорному лаковому фону використовувалися білий, жовтий, помаранчевий, червоний, коричневий, зелений та інші кольори. На вазах зустрічаються символи щастя, культові зображення і рослинні мотиви. З кінця IV століття до н. е. розпис у стилі гнафії почав виконуватися винятково білою фарбою. Виробництво гнафій тривало до середини III століття до н. е.
Вази з Канози
Близько 300 року до н. е. в апулійскій Канозі виник регіонально обмежений центр гончарного виробництва, де керамічні вироби розписувалися водорозчинними, що не вимагали випалу фарбами на білому тлі. Ці твори вазопису дістали назву «канозських ваз» і використовувалися в поховальних обрядах, а також вкладалися до поховань. Крім своєрідного стилю вазопису для канозської кераміки притаманні великі ліпні зображення фігур, що встановлювались на вази. Канозські вази виготовлялися протягом III і II століть до н. е.
Вази з Чентуріпе
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekptTDBSVFF6QXdNemN5WHkxZlZtRnpiMTlqWlc1MGRYSnBjR2x1YjE4dE1qZ3dMVEl5TUY5aExrTXVMVjh0WDBadmRHOWZSeTVmUkdGc2JDVXlOMDl5ZEc4eExtcHdaeTh5TWpCd2VDMUVVME13TURNM01sOHRYMVpoYzI5ZlkyVnVkSFZ5YVhCcGJtOWZMVEk0TUMweU1qQmZZUzVETGkxZkxWOUdiM1J2WDBjdVgwUmhiR3dsTWpkUGNuUnZNUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Як і у випадку з канозськими вазами, чентуріпські вази отримали лише місцеве поширення в Сицилії. Керамічні посудини складалися воєдино з декількох частин і не використовувалися за своїм прямим призначенням, а лише вкладалися в поховання. Для розпису чентуріпських ваз використовувалися пастельні тони по ніжно-рожевому тлі, вази прикрашалися великими скульптурними зображеннями людей в одязі різних кольорів і чудовими аплікативними рельєфами. На чентуріпських вазах відтворювалися сцени жертвоприношення, прощання і поховальних обрядів.
Центри вазопису
Найбільш значущими центрами гончарного мистецтва — і відповідно вазопису — у Греції вважаються Афіни та Коринф в Аттиці. Отримали знаність також вази з Беотії та Лаконії.
Завдяки грецьким колоніям в нижній Італії їх гончарне мистецтво і вазопис поширилися і на ці землі. Починаючи з VIII століття до н. е. грецька кераміка наслідувалася італійськими майстрами, можливо, завдяки осілим в Італії грецьким майстрам. Починаючи з IV століття до н. е. в Італії дістає розвиток власний стиль, відмінний від грецьких зразків. Вазопис нижньої Італії, відрізняється своїми розмірами та багатством декору, в якому на додаток до традиційних кольорів використовувалися біла і червона фарба.
Вази розписувалися переважно на мотиви з життя грецьких богів та героїв, однак присутні й побутові сцени. На численних збережених вазах, приміром, зображено весільні бенкети або сцени з життя атлетів. Часто на вазах зустрічаються й еротичні сцени. Особливою формою нижньо-італійського стилю вазопису вважаються «наїскові вази», що отримали свою назву по зображених на них наїскосам і призначалися для похоронних ритуалів.
-
-
- Таріль «морські тварини», Берлін
- Таріль з рибами. Стародавня Греція. Лувр.
- Кераміка стародавньої Греції. Риби. Лувр.
- Рибна таріль з мушлею, музей. Дюссельдорф.
- Таріль з дельфінами та восьминогами
- Полумисок з рибами. Стародавня Греція. Лувр
- Рибна таріль 4 ст. до н.е., Москва.
-
- Кратер, бл. 800-775 до н. е.
- Піксіс, Британський музей
- Бл. 620 до н. е.
- Бл. 420-410 до н. е., Британський музей
-
- Ольпа орієнталізуючого стилю
Примітки
- . www.regportal.mk.ua. Архів оригіналу за 26 жовтня 2021. Процитовано 26 жовтня 2021.
Посилання
- Античное стекло в собрании Эрмитажа / Сост. Н. З. Кунина. СПб., 1997.
- Блаватский В. Д. История античной расписной керамики. М., 1953.
- Горбунова К. С. Чернофигурные аттические вазы в Эрмитаже. Л., 1983.
- Горбунова К.С, Передольская А. А. Мастера греческих расписных ваз. Л., 1961.
- Максимова М. И. Античные фигурные вазы. М., 1916.
- Передольская А. А. Краснофигурные аттические вазы в Эрмитаже. Л., 1967.
- Сидорова Н. А., Тугушева О. В., Забелина В. С. Античная расписная керамика из собрания ГМИИ им. А. С. Пушкина. М., 1985.
- Beazley J.D. Attic black-figure vase-painters. Oxford, 1956.
- Beazley J.D. Attic red-figure vase-painters. Oxford, 1963.
- Cook R.M. Greek painted pottery. 2nd ed. London, 1972.
- Pfuhl E. Malerei und Zeichnung der Griechen. Bd.1-3. Munchen, 1923.
- Robertson M. The art of vase-painting in Classical Athens. Cambridge, 1992.
- Villard F. Les vases grecs. Paris, 1959.
- Waldhauer O. Die antiken Tonlampen. St.Petersburg, 1913.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Davnogrecka keramika zavdyaki vlastivij yij vidnosnij dovgovichnosti ye dobrim arheologichnim materialom dlya vivchennya mistectva pobutu ta istoriyi Starodavnoyi Greciyi Vazopis Starodavnoyi Greciyi ohoplyuye rozpis posudin riznih istorichnih periodiv z pochatkom vid dogreckoyi minojskoyi kulturi ta do ellinizmu tobto mizh XXV stolittyam do n e j ostannim storichchyam zokrema yake pereduvalo poyavi hristiyanstva ZagalneGrecka keramika ye najbilsh poshirenoyu znahidkoyu v arheologichnih doslidzhennyah antichnoyi Greciyi tozh viyaviti yiyi mozhna v usomu areali rozselennya starodavnih grekiv Krim greckoyi metropoliyi yaka perevazhno zbigalasya z teritoriyeyu suchasnoyi Greciyi do nogo vhodyat zahidne uzberezhzhya Maloyi Aziyi ostrovi Egejskogo morya ostriv Krit chastkovo ostriv Kipr i zaseleni grekami rajoni pivdennoyi Italiyi j pivdnya Ukrayini Krimu ta Pivni chnogo Prichornomo r ya Yak eksportnij tovar grecka keramika a razom iz neyu davnogreckij vazopis potrapila v Etruriyu na Blizkij Shid v Yegipet i Pivnichnu Afriku Malovanu grecku keramiku znahodyat navit u pohovannyah keltskoyi znati Cikavo sho na ukrayinskomu ostrovi Berezan u davninu buv pivostrovom isnuvalo goncharne virobnictvo yake zabezpechuvalo vishukanim visokoyakisnim posudom vnutrishni potrebi greckih kolonij ta skifskogo naselennya Pershi predmeti greckogo vazopisu buli viyavleni za novogo chasu v etruskih pohovannyah Cherez ce yih spochatku vidnosili do etruskogo abo italijskogo mistectva Popervah na greckomu pohodzhenni znahidok nagolosiv Jogann Joahim Vinkelmann odnak ostatochno yihnyu grecku prinalezhnist bulo vstanovleno lishe na pidstavi pershih arheologichnih znahidok naprikinci XIX stolittya v Greciyi Z XIX stolittya davnogreckij vazopis ye vazhlivim napryamkom doslidzhen klasichnoyi arheologiyi Starodavni greki rozpisuvali bud yaki vidi glinyanogo posudu sho vikoristovuvavsya dlya zberigannya vzhivannya yizhi v obryadah ta svyatkuvannyah Virobi keramiki opracovani osoblivo retelno prinosili v dar hramam abo vkladali do pohovan Projshovshi duzhij vipal stijki do vpliviv dovkillya keramichni posudini j yihni ulamki zbereglisya desyatkami tisyach tozh z ciyeyi prichini davnogreckij vazopis nezaminnij dlya vstanovlennya viku arheologichnih znahidok Keramika Olviyi Mikolayivskij oblasnij krayeznavchij muzej Zavdyaki napisam na vazah zbereglisya imena bagatoh gonchariv i vazopisciv pochinayuchi z arhayichnogo periodu U razi yaksho vaza ne pidpisana shobi rozriznyati avtoriv i yihni virobi ta stili rozpisu u mistectvoznavciv zavedeno davati vazopiscyam sluzhbovi imena Voni vidbivayut abo tematiku rozpisu ta yiyi viznachni risi abo vkazuyut na misce viyavlennya chi zberigannya vidpovidnih arheologichnih predmetiv Sposib vigotovlennya ta goncharni majsterniGoncharna majsternya Korinfska pinaka z 575 550 rr do n e Luvr Dokladnishe Tehnologiya vigotovlennya ta dekoruvannya davnogreckoyi keramiki Sposib vigotovlennya keramiki v antichni chasi vidnovlyuyetsya naukovcyami na pidstavi doslidzhennya skladu glini zdobutkiv rozkopok antichnih goncharnih majsteren porivnyannya yih iz suchasnimi zrazkami ta pidsumkiv mistectvoznavchogo vivchennya rozpisu vaz Dzherelami znan takozh ye sceni z zhittya gonchariv i vazopisciv iz Korinfskih glinyanih tablichok Zobrazhennya goncharnih majsteren zbereglisya na 16 attichnih vazah i na odnomu beotijskomu skifosi Glina Stikuvalni vodoprovidni trubi Olviya Mikolayivshina Dlya uspihu v goncharnomu mistectvi virishalne znachennya maye yakist glini Girska poroda povinna buti vivitrena Vihidna rechovina chasto rozmochuvalasya na misci vidobutku i zmishuvalasya z inshimi dodatkami sho nadavali glini bazhane zabarvlennya pislya vipalu Glina v Korinfi mala zhovtuvatij vidtinok v Attici chervonuvatij u nizhnij Italiyi burij kolir Pered obrobkoyu glina piddavalasya ochishennyu Zadlya cogo v goncharnij majsterni glinu rozmochuvati abo promivali u velikij mistkosti Vprodovzh cogo veliki chastki glinozemu opuskalisya na dno a organichni domishki pidijmalisya do poverhni vodi Glinyana masa pomishalasya potim u druge vmistishe de z neyi vidalyalisya nadlishki vodi Dali glinu vijmali ta dovgij chas vitrimuvali u vologomu stani Pid chas takogo dozrivannya glina stariye i staye pruzhnoyu Nadto zhirni m yaki sorti glini pered obrobkoyu zmishuvali z piskom abo rozmelenim keramichnim boyem dlya togo abi znezhiriti yih zrobiti glinu micnishoyu Oskilki na prikrashenih rozpisom afinskih vazah vidsutni slidi znezhirennya glini mozhna zrobiti visnovok sho voni buli vigotovleni z duzhe dobre zistarenoyi glini Rozpodil v chasi davnogreckogo vazopisuZalezhno vid chasu stvorennya istorichnoyi kulturi ta stilyu davnogreckij vazopis podilyayetsya na kilka periodiv Klasifikaciya vidpovidaye istorichnij periodizaciyi ta rozriznyayetsya po stilyah Stili ta periodi ne zbigayutsya Periodizaciya pochinayetsya z krito minojskogo vazopisu odnochasno z yakim isnuvala kikladska keramika za stilyami identichna kritskij i elladska keramika rannij stil minijska keramika yaku z chasom zminyuyut stili identichni kritskim Nezabarom pislya prihodu do Greciyi grekiv i zavoyuvannya nimi Kritu vinikaye mikenskij riznovid keramiki U vuzkomu sensi slova davnogreckij vazopis sho z yavivsya pislya padinnya mikenskih imperij i zniknennya yihnoyi kulturi pochinayetsya priblizno z 1050 rokiv do n e periodom geometriki Po zakinchennyu oriyentalizuyuchogo periodu v VII st do n e i z pochatkom arhayichnogo periodu z yavivsya chornofigurnij vazopis i nastupnij za nim she v arhayichnomu periodi chervonofigurnij vazopis Obidva stili panuyut u vazopisu klasichnoyi Starodavnoyi Greciyi v V ta IV stolittyah do nashoyi eri Dali z yavlyayutsya stili sho vikoristovuyut dodatkovi kolori yak napriklad vazopis na bilomu tli a pochinayuchi z drugoyi chverti IV st do n e z yavlyayutsya vazi gnafiyi v rozpisi yakih perevazhaye bilij kolir Pochinayuchi z drugoyi polovini III st do n e virobnictvo prikrashenoyi rozpisom keramiki postupovo zgasaye keramichnij posud zmenshuyutsya v rozmirah yih rozpis sproshuyetsya abo vikonuyetsya z menshoyu retelnistyu Vazopis na keramici zminyuyetsya relyefnimi prikrasami Egejskij vazopis do Starodavnoyi Greciyi Glek v Arheologichnij muzej Iraklion Minojska keramika Dokladnishe Minojska keramika Prikrashenij rozpisom glinyanij posud z yavlyayetsya v krito minojskomu kulturnomu areali pochinayuchi z 2500 rokiv v do n e ye shozhist z keramikoyu Prosti geometrichni vizerunki na pershih vazah do XX stolittya do n e zminyuyutsya kvitkovimi ta spiralnimi motivami yaki nanosyatsya biloyu farboyu na chorne matove tlo i tak zvanim Palacovij period u minojskij kulturi vnis serjozni zmini i v stil rozpisu keramiki yaka v novomu suprovodzhuyetsya zobrazhennyami riznomanitnih meshkanciv morya nautilusiv i vosminogiv koraliv ta delfiniv sho vikonuyutsya na svitlomu tli temnoyu farboyu Pochinayuchi z 1450 do n e zobrazhennya piddayutsya vse bilshij stilizaciyi ta stayut desho grubishimi Minijska keramika Dokladnishe Minijska keramika Na terenah materikovoyi Greciyi v serednoelladskij period nabula poshirennya tak zvana minijska keramika z tonkoyi glini vitonchena ale bez rozpisu Do kincya serednoelladskogo periodu yiyi pochinaye vitisnyati minojska keramika K Blegen pov yazuvav minijsku keramiku z prihodom grekiv v 1970 ti rokah Dzh Kaski vstanoviv sho vona maye misceve pohodzhennya i viznachaye ostannij etap dogreckoyi kulturi materikovoyi Greciyi Mikenska keramika Dokladnishe Mikenska keramika Krater voyiniv Blizko 1600 do n e z pochatkom pizdnoelladskogo periodu virostaye persha visokorozvinena kontinentalna mikenska kultura yaka zalishila slid i u vazopisi Ranni zrazki vidriznyayutsya temnim tonom perevazhno korichnevimi abo matovo chornimi malyunkami na svitlomu foni Z pochatkom vid serednomikenskogo periodu blizko 1400 r do n e stayut poshirenimi tvarinni ta roslinni motivi Zgodom bezposeredno pislya 1200 do n e na dodatok do nih z yavlyayutsya zobrazhennya lyudej i korabliv Davnogreckij vazopis Protogeometrichnij ta geometrichnij stili Dokladnishe Protogeometrichnij stil ta Geometrichnij stil Protogeometrichna amfora Olpa v oriyentalizuyuchomu stili Iz zanepadom mikenskoyi kulturi pislya dorijskogo vtorgnennya vsi dosyagnennya kolishnogo vazopisu vtracheno Protyagom priblizno stolittya isnuye submikenska keramika dlya yakoyi pritamanna povna vidsutnist ornamentu v okremih vipadkah vona prikrashena kilkoma prostimi liniyami Blizko 1050 do n e v greckomu mistectvi poshiryuyutsya geometrichni viyannya Na rannih etapah protogeometrichnij stil do 900 do n e keramichnij posud rozpisuvavsya zazvichaj velikimi suvoro geometrichnimi vizerunkami Uzvichayenimi prikrasami vaz buli takozh provedeni za dopomogoyu cirkulya kola ta pivkola Cherguvannya geometrichnih ornamentiv malyunkiv vstanovlyuvalosya riznimi registrami vizerunkiv vidokremlenimi odin vid odnogo gorizontalnimi liniyami sho oginayut posudinu U chasi rozkvitu geometriki pochinayuchi z 900 r do n e vidbuvayetsya uskladnennya geometrichnih malyunkiv Z yavlyayutsya vigadlivi u vikonanni pereminni odinarni ta podvijni meandri Do nih dodayutsya stilizovani zobrazhennya lyudej tvarin i predmetiv Kolisnici ta voyini u frizopodibnih procesiyah posidayut centralni chastini vaz i glechikiv U zobrazhennyah vse chastishe perevazhayut chorni ridshe chervoni kolori na svitlih vidtinkah fonu Do kincya VIII stolittya do n e takij stil rozpisu v greckij keramici znikaye Oriyentalizuyuchij stil Dokladnishe Oriyentalizuyuchij stil Pochinayuchi z 725 do n e u vigotovlenni keramiki providne stanovishe posidaye Korinf Pochatkovij period yakomu vidpovidaye oriyentalizuyuchij chi inakshe protokorinfskij stil vidznachayetsya u vazopisi zbilshennyam figurnih friziv i mifologichnih zobrazhen Polozhennya chergovist tematika i sami zobrazhennya opinilisya pid vplivom shidnih zrazkiv dlya yakih buli persh za vse vlastivi zobrazhennya grifoniv sfinksiv i leviv Tehnika vikonannya podibna chornofigurnomu vazopisu V cej chas uzhe zastosovuvavsya potribne dlya cogo trirazove vipalennya Chornofigurnij vazopis Dokladnishe Chornofigurnij vazopis Z drugoyi polovini VII stolittya do pochatku V stolittya do n e chornofigurnij vazopis rozvivayetsya v samostijnij stil keramiki Vse chastishe na zobrazhennyah stali z yavlyatisya lyudski figuri Kompozicijni shemi takozh zaznali zmin Najposhirenishimi motivami zobrazhen na vazah stayut benketi bitvi mifologichni sceni sho rozpovidayut pro zhittya Gerakla i pro Troyansku vijnu Yak i v oriyentalizuyuchij period obrisi figur promalovuyutsya za dopomogoyu shlikera abo glyancevoyi glini na pidsushenij neobpalenij glini Dribni detali prokreslyuyut shtihelem Shijka i dno posudin prikrashalisya vizerunkom zokrema ornamentami v osnovu yakih pokladeno kucheryavi roslini ta palmove listya tak zvani Palmeti Pislya vipalu osnova stavala chervonoyu a glyanceva glina nabuvala chornogo koloru Bilij kolir vpershe stali vikoristovuvati v Korinfi nasampered dlya togo shobi zobraziti biliznu shkiri zhinochih figur Inshi centri virobnictva keramiki yak napriklad Afini zapozichili tehniku korinfskogo vazopisnogo stilyu Do 570 do n e Afini navit perevershili Korinf za yakistyu svoyih vaz ta rozmahom virobnictva Ci afinski vazi otrimali v mistectvoznavstvi nazvu attichna chornofigurna keramika Vpershe majstri goncharstva i hudozhniki vazopisci pochali gordovito pidpisuvati vlasni tvori zavdyaki chomu yihni imena zbereglisya v istoriyi mistectva Najpovazhnishim hudozhnikom cogo periodu ye Eksekij Krim nogo shiroko vidomi imena majstriv vazopisu Pasiada i Haresa Pochinayuchi z 530 do n e z poyavoyu chervonofigurnogo stilyu chornofigurnij vazopis vtrachaye svoyu poshirenist Ale j u V stolitti do n e peremozhcyam sportivnih zmagan na tak zvanih Panafineyah vruchalisya panafinejski amfori yaki vikonuvalisya v chornofigurnij tehnici Naprikinci IV stolittya do n e navit nastav korotkij promizhok vidrodzhennya chornofigurnogo vazopisu v etruskiv Kolisnici Ahilla ta Memnona Chornofigurnij vazopis Porujnovana gidriya do 550 r do n e piznij korinfskij period Hudozhnij muzej Volters Chornofigurna attichna amfora Chornofigurnij Kiliks Dionis u chovni abo Chasha z ochima vazopisec Eksekij Derzhavne antichne zibrannya Gerakl ta Afina bl 540do n e Luvr Gerakl boretsya proti amazonok Rannij chornofigurnij stil tilo zhinki vikonano v bilomu kolori Blizko 530 do n e Luvr Parizh Scena attichnoyi chornofigurnoyi amfori 6 stolittya do n e Luvr Parizh Afina bl 540 do n e Znajdeno v Toskaniyi Parizh Gerakl ta Gerion imenna vaza Derzhavne antichne zibrannya Myunhen Chornofigurnij vazopis Gra na avlosi Palermo Krajovij arheologichnij muzej Antonio Salinasa Majsternya Beldama Lekifi chornofigurnij vazopis Arheologichnij muzej Keramikosu Greciya Chornofigurnij krater Levi upolyuvali bika Attika 530 520 rr do n e Zhenevskij muzej mistectva i istoriyi Kiliks satir graye z lannyu vigotovlenij v Afinah znajdenij na Rodosi Pelika z kvadrigoyu muzej u Lil Lekif dvobij Gerakla z tritonom Nacionalnij arheologichnij muzej Afin Gidriya iz levicyami Muzej mistectva Kiklad Afini Gidriya Afini Arheologichnij muzej Keramikosu Greciya Fragment lekifa satir rozvazhaye Dionisa groyu na avlosi Panafinejska amfora biguni na Panafineyah Fragment amfori gopliti z aspisami Nacionalnij arheologichnij muzej Afin Chervonofigurnij vazopis Dokladnishe Chervonofigurnij vazopis Chervonofigurni vazi vpershe z yavilisya blizko 530 r do n e Vvazhayetsya sho cyu tehniku spochatku zastosuvav vazopisec Andokid Na vidminu vid chornofigurnogo vazopisu chornim kolorom pochali farbuvati ne silueti figur a navpaki tlo zalishayuchi figuri nezafarbovanimi Okremimi shetinkami na nefarbovanih figurah vikonuvalis najtonshi dribnici zobrazhen Rizni skladi shlikera dozvolyali otrimuvati bud yaki vidtinki korichnevogo Z poyavoyu chervonofigurnogo vazopisu protistavlennya dvoh koloriv stalo obigravatisya na vazah bilingvah na odnij storoni yakih figuri buli chornimi a na inshij chervonimi Chervonofigurnij stil zbagativ vazopis velikoyu kilkistyu mifologichnih syuzhetiv vodnochas krim nih na chervonofigurnih vazah zustrichayutsya zamalovki z povsyakdennogo zhittya zhinochi obrazi ta inter yeri goncharnih majsteren Nebachenij kolis dlya vazopisu realizm dosyagavsya skladnimi u vikonanni zobrazhennyami kinnih zapryagiv arhitekturnih sporud lyudskih obraziv u tri chverti ta zi spini Vazopisci stali chastishe vikoristovuvati pidpisi hocha yak i ranishe na vazah perevazhayut avtografi gonchariv Gonchari zalishali pidpis u viglyadi vlasnogo imeni u poyednanni z diyeslovom dav gr ἐpoihsen epoiesen zrobiv a vazopisci dav gr ἔgrapsen egrapsen namalyuvav Yaksho vazopisec sam vigotovlyav posudinu dlya rozpisu to vin staviv obidva shtampi Zavdyaki pidpisam vdalosya priv yazati bagato tvoriv goncharnogo mistectva pevnim majstram odnochasno sklavshi uyavlennya pro yih tvorchij rozvitok Uzhe v V stolitti do n e v nizhnij Italiyi vinikli znani majsterni yaki pracyuvali z cim stilem vazopisu i zmagalisya z vazopisnimi majsternyami v Attici Chervonofigurnij stil nasliduvavsya i v inshih regionah de prote ne otrimav osoblivogo viznannya Amfora bilingva chornofigurna storona Amfora bilingva vazopiscya Andokida Gerakl ta Afina Bl 520 do n e Derzhavne antichne zibrannya Myunhen Chervonofigurna amfora Gektor odyagaye lati poruch Priam ta Gekuba vazopisec Evfimid Derzhavne antichne zibrannya Chervonofigurna fiala iz zobrazhennyam yunaka Tondo Gerakl ta Afina bl 480 470 do n e Bl 520 do n e Luvr Vazopis na bilomu tli Dokladnishe Vazopis na bilomu tli Dlya rozpisu vaz u comu stili yak osnovu vikoristovuvali bilu farbu na yaku nanosilisya chorni chervoni abo bagatobarvni figuri Cya tehnika vazopisu perevazhno zastosovuvalasya v rozpisi lekifiv aribaliv i alabastroniv Lekif vikonanij v tehnici na bilomu foni Gipnos ta Tanat vinosyat tilo Sarpedona z polya boyu v Troyi 440 do n e Britanskij muzej London Vazi gnafiyi Dokladnishe Gnafiya Ojnohoya gnafiya 300 290 roki do n e Luvr Vazi gnafiyi nazvani za miscem pershogo yih viyavlennya v Apuliya z yavilisya v 370 360 rokah do n e Ci vazi rodom iz nizhnoyi Italiyi oderzhali shiroke poshirennya v greckih metropoliyah i za yih mezhami U rozpisi gnafij po chornomu lakovomu fonu vikoristovuvalisya bilij zhovtij pomaranchevij chervonij korichnevij zelenij ta inshi kolori Na vazah zustrichayutsya simvoli shastya kultovi zobrazhennya i roslinni motivi Z kincya IV stolittya do n e rozpis u stili gnafiyi pochav vikonuvatisya vinyatkovo biloyu farboyu Virobnictvo gnafij trivalo do seredini III stolittya do n e Vazi z Kanozi Blizko 300 roku do n e v apulijskij Kanozi vinik regionalno obmezhenij centr goncharnogo virobnictva de keramichni virobi rozpisuvalisya vodorozchinnimi sho ne vimagali vipalu farbami na bilomu tli Ci tvori vazopisu distali nazvu kanozskih vaz i vikoristovuvalisya v pohovalnih obryadah a takozh vkladalisya do pohovan Krim svoyeridnogo stilyu vazopisu dlya kanozskoyi keramiki pritamanni veliki lipni zobrazhennya figur sho vstanovlyuvalis na vazi Kanozski vazi vigotovlyalisya protyagom III i II stolit do n e Vazi z Chenturipe Chenturipska vaza 280 220 do n e Yak i u vipadku z kanozskimi vazami chenturipski vazi otrimali lishe misceve poshirennya v Siciliyi Keramichni posudini skladalisya voyedino z dekilkoh chastin i ne vikoristovuvalisya za svoyim pryamim priznachennyam a lishe vkladalisya v pohovannya Dlya rozpisu chenturipskih vaz vikoristovuvalisya pastelni toni po nizhno rozhevomu tli vazi prikrashalisya velikimi skulpturnimi zobrazhennyami lyudej v odyazi riznih koloriv i chudovimi aplikativnimi relyefami Na chenturipskih vazah vidtvoryuvalisya sceni zhertvoprinoshennya proshannya i pohovalnih obryadiv Centri vazopisuNajbilsh znachushimi centrami goncharnogo mistectva i vidpovidno vazopisu u Greciyi vvazhayutsya Afini ta Korinf v Attici Otrimali znanist takozh vazi z Beotiyi ta Lakoniyi Zavdyaki greckim koloniyam v nizhnij Italiyi yih goncharne mistectvo i vazopis poshirilisya i na ci zemli Pochinayuchi z VIII stolittya do n e grecka keramika nasliduvalasya italijskimi majstrami mozhlivo zavdyaki osilim v Italiyi greckim majstram Pochinayuchi z IV stolittya do n e v Italiyi distaye rozvitok vlasnij stil vidminnij vid greckih zrazkiv Vazopis nizhnoyi Italiyi vidriznyayetsya svoyimi rozmirami ta bagatstvom dekoru v yakomu na dodatok do tradicijnih koloriv vikoristovuvalisya bila i chervona farba Vazi rozpisuvalisya perevazhno na motivi z zhittya greckih bogiv ta geroyiv odnak prisutni j pobutovi sceni Na chislennih zberezhenih vazah primirom zobrazheno vesilni benketi abo sceni z zhittya atletiv Chasto na vazah zustrichayutsya j erotichni sceni Osoblivoyu formoyu nizhno italijskogo stilyu vazopisu vvazhayutsya nayiskovi vazi sho otrimali svoyu nazvu po zobrazhenih na nih nayiskosam i priznachalisya dlya pohoronnih ritualiv Taril morski tvarini Berlin Taril z ribami Starodavnya Greciya Luvr Keramika starodavnoyi Greciyi Ribi Luvr Ribna taril z mushleyu muzej Dyusseldorf Taril z delfinami ta vosminogami Polumisok z ribami Starodavnya Greciya Luvr Ribna taril 4 st do n e Moskva Krater bl 800 775 do n e Piksis Britanskij muzej Bl 620 do n e Bl 420 410 do n e Britanskij muzej Olpa oriyentalizuyuchogo stilyuPrimitki www regportal mk ua Arhiv originalu za 26 zhovtnya 2021 Procitovano 26 zhovtnya 2021 PosilannyaKeramika Starodavnoyi Greciyi u sestrinskih Vikiproyektah Portal Greciya Keramika Starodavnoyi Greciyi u Vikishovishi Antichnoe steklo v sobranii Ermitazha Sost N Z Kunina SPb 1997 Blavatskij V D Istoriya antichnoj raspisnoj keramiki M 1953 Gorbunova K S Chernofigurnye atticheskie vazy v Ermitazhe L 1983 Gorbunova K S Peredolskaya A A Mastera grecheskih raspisnyh vaz L 1961 Maksimova M I Antichnye figurnye vazy M 1916 Peredolskaya A A Krasnofigurnye atticheskie vazy v Ermitazhe L 1967 Sidorova N A Tugusheva O V Zabelina V S Antichnaya raspisnaya keramika iz sobraniya GMII im A S Pushkina M 1985 Beazley J D Attic black figure vase painters Oxford 1956 Beazley J D Attic red figure vase painters Oxford 1963 Cook R M Greek painted pottery 2nd ed London 1972 Pfuhl E Malerei und Zeichnung der Griechen Bd 1 3 Munchen 1923 Robertson M The art of vase painting in Classical Athens Cambridge 1992 Villard F Les vases grecs Paris 1959 Waldhauer O Die antiken Tonlampen St Petersburg 1913