Бо́ярка (до сер. ХІХ століття — Болдаївка, до 1824 Тарасівка, до 1930-х років — Будаївка, в 1930-х —1956-х — Боярка-Будаївка,) — місто в Україні, центр Боярської міської громади у Фастівському районі Київської області.
Боярка | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
| |||||||||
![]() | |||||||||
Основні дані | |||||||||
Країна | |||||||||
Область | Київська область | ||||||||
Район | Фастівський район | ||||||||
Громада | Боярська міська громада | ||||||||
Засноване | |||||||||
Перша згадка | 1159 | ||||||||
Колишня назва | Будаївка до 1824 | ||||||||
Статус міста | з 30.12.1956 року | ||||||||
Населення | ▼ 53 161 (01.01.2022) | ||||||||
Площа | 13 км² | ||||||||
Густота населення | 2721 осіб/км² | ||||||||
Поштові індекси | 08150-08157 | ||||||||
Телефонний код | +380-4598 | ||||||||
Координати | 50°19′44″ пн. ш. 30°17′44″ сх. д. / 50.32889° пн. ш. 30.29556° сх. д.Координати: 50°19′44″ пн. ш. 30°17′44″ сх. д. / 50.32889° пн. ш. 30.29556° сх. д. | ||||||||
Висота над рівнем моря | 186 м | ||||||||
Водойма | р. Притварка | ||||||||
Назва мешканців | боярча́нин боярча́нка боярча́ни | ||||||||
Міста-побратими | Пулави (Польща), Бзіни (Словаччина), Мартвілі (Грузія), Озурґеті (Грузія), Чарнкув (Польща), Біржай (Литва), Устка (Польща), Ропазький край (Латвія) | ||||||||
День міста | третя неділя вересня | ||||||||
Відстань | |||||||||
Найближча залізнична станція | Боярка | ||||||||
До обл./респ. центру | |||||||||
- залізницею | 23 км | ||||||||
- автошляхами | 27,9 км | ||||||||
До Києва | |||||||||
- залізницею | 23 км | ||||||||
- автошляхами | 27,9 км | ||||||||
Міська влада | |||||||||
Адреса | 08150, Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка вул. Михайла Грушевського, 39 | ||||||||
Вебсторінка | Боярська міськрада | ||||||||
Міський голова | Зарубін Олександр Олександрович | ||||||||
|
Населення 53 161 (чоловіки – 23922, жінки – 29231). Територія — 1320 га (550 га — під забудовою). Статус міста Боярка отримала 30 грудня 1956 року. Населення міста на той час становило близько 10 тис. осіб. Місто розділене залізницею на дві частини: південно-східну (історична частина міста) — житловий сектор приватної забудови (близько 7 тис. житлових будинків), та північно-західну (Нова Боярка) — понад 30 багатоквартирних будинків та приватний сектор.
Походження назви
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemd5THlWRU1DVTVOQ1ZFTUNWQ05WOGxSREFsUWtJbFJERWxPRVpmSlVRd0pVRTBKVVF3SlVKQ0pVUXhKVGsySlVRd0pVSTNYeVZFTUNVNU1TVkVNU1U0TXlWRU1DVkNOQ1ZFTUNWQ01DVkVNU1U1TnlWRU1DVkNNaVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTUM1cWNHY3ZNekF3Y0hndEpVUXdKVGswSlVRd0pVSTFYeVZFTUNWQ1FpVkVNU1U0Umw4bFJEQWxRVFFsUkRBbFFrSWxSREVsT1RZbFJEQWxRamRmSlVRd0pUa3hKVVF4SlRnekpVUXdKVUkwSlVRd0pVSXdKVVF4SlRrM0pVUXdKVUl5SlVRd0pVSkJKVVF3SlVJd0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Назву місто дістало від станції Боярка, яка в свою чергу отримала назву від села Боярка, яке в 1924 році перейменоване на Тарасівку. Назву міста «Боярка», деякі російські етимологи, пов'язують зі російським словом «байрак» (байрак — сухий яр, водороіна, водомоіна). На складеному полковником Київського гарнізону І. Ушаковим плані Києва від 1695 року околиця Києва має назву «Баяраки». Село Тарасівка розміщене понад баяраками, у розмитій водою долині, сусідня з ним Юрівка стоїть на горбах, дослівно російською «наюру» (укр. — на белебені, на голотечі).
Насправді Боярка дістала назву від бояр Малковичів, відомих за часів княгині Ольги як потомки древлянського князя Малка. Вони володіли землями північніше річки Віти і заснували поселення часів Київської Русі досліджене археологом О. В. Сєровим поруч колишнього Запольського шляху на правому березі річки Віти (нині річка Вітянка). Площа поселення 0,5 га, висота 1,5—2 м, зі сходу обмежене греблею в межах присадибних ділянок № 47—57 вулиці Чапаєва с. Тарасівка. Відомості про належність цих земель боярам Малковичам існують у Ставропігійній грамоті Андрія Боголюбського 1159 року.
У 1080 році великий князь Ярополк Ізяславич надав Києво-Печерському монастиреві села біля Києва для «жизни своей», а його дочка Анастасія у 1158 році уточнила, що це були п'ять сіл біля Києва — «з челяддю, все віддала до повою».
Після надання Андрієм Боголюбським у 1159 році Печерському монастирю титулу «лаври» і статусу великокнязівської архімандрії і ставропігії, тією ж грамотою затверджений перелік маєтностей і уже згадані місто Васильків та села Кожухівка і Будаївка.
У своїй історичній праці «Уезды Киевский и Радомысльский» (1887 р.) Л. Похилевич дослівно констатує, що Боярка (нині село Тарасівка), у 5 верстах західніше с. Круківщини, при притоці р. Віти (нині річка Вітянка), літом пересихающій. Мешканців 1094 особи. У минулому столітті було у володінні Київо-Михайлівського монастиря і відоме було під назвою Бояр-вітське, яке називалося до розмежування 1830 року. Тому більшість українських істориків і краєзнавців схиляються до іншої версії назви села, яка виникла за часів Київської Русі, коли тут мешкали на верхній течії р. Віти вітські бояри — охоронці підходів до Києва. Ця версія має право домінувати ще й тому, що на окраїні одного із районів Тарасівки — Хутора, вподовж річки Червона, що впадає в р. Вітянку пролягає так званий Зміїний вал, який понад річкою Червона і річкою Сіверка тягнеться повз Юрівку і Віту-Поштову до Дніпра. Він бере початок від літописного Білгорода, збудованого Князем Володимиром. З літопису відомо, що Володимир Святославич відновив цей Зміїний вал і ряд населених пунктів для охорони столиці Київської Руси.
Історія
Територія сучасної Боярки заселена здавна. Поблизу міста виявлено поселення скіфських часів (VIII—VII ст. до н. е.). Збереглися залишки невеликого слов'янського городища (замковища) часів Київської Русі.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkpsTHlWRU1DVTVNU1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0UmlWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTUM1ZkpVUXdKVGt6SlVRd0pVSkZKVVF4SlRnd0pVUXdKVUpGSlVRd0pVSTBKVVF3SlVJNEpVUXhKVGc1SlVRd0pVSTFMbXB3Wnk4eU1EQndlQzBsUkRBbE9URWxSREFsUWtVbFJERWxPRVlsUkRFbE9EQWxSREFsUWtFbFJEQWxRakF1WHlWRU1DVTVNeVZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TUNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ05DVkVNQ1ZDT0NWRU1TVTRPU1ZFTUNWQ05TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Це замковище Будаївка — фортифікаційна споруда, що є пагорбом, на якому зараз стоїть місцева Свято-Михайлівська церква і розміщений старий цвинтар. Розмір, форма, навіть те, що городище з усіх боків омивається водою, є свідченням штучного походження пагорба, та дає підстави вважати його оборонною спорудою для захисту від ворогів. Це городище охороняється державою, як історична пам'ятка.
Замковище перейшло у спадок Києво-Печерському монастирю. Тут існував Лаврський двір з келіями і дерев'яною церквою. Документи повідомляють, що тут мешкали лаврські посполиті в кількості 131 особа, а навколо протягався Лаврський бір.
Біля городища розрослося село Будаївка, згадка про яке в історичних документах відноситься до початку XVI ст. Тоді ця територія перебувала під владою Великого князівства Литовського, а після Люблінської унії 1569 року воно увійшло до складу Речі Посполитої. Будаївку на деякий час захопили князі Корецькі, які володіли Білогородкою. Після обстеження будаївських земель князь Острозький зробив опис і в 1586 році король Речі Посполитої Стефан Баторій повернув землі Києво-Печерському монастирю, які були у їх володінні з 1159 року згідно зі Ставропігійною грамотою, підписаною князем Андрієм Боголюбським.
Згідно з Андрусівським договором поляків та московитів, 1667 року село закріплено за Лівобережною Гетьманщиною й увійшло до складу Київського полку.
Як випливає з документів першої половини та середини XVIII століття, всі села навколо Будаївки належали київським монастирям. Точно невідомо, коли і за яких обставин вона увійшла або повернулася до володінь Києво-Печерської лаври. Їх регіональним центром було місто Васильків. Будаївка належала підрозділу Києво-Печерської лаври — при Троїцькій надбрамній церкві.
У першій половині XVIII століття село почало відроджуватися, зокрема, на пагорбі-дитинці над річкою Притвіркою (давня назва Бобредь) з'явилася церква на честь Воскресіння Господнього. 1745 року є відомості про наміри щодо її побудови, а 1756 року була проведена інвентаризація нової церкви. Щоправда, перший постійний священик з'явився близько 1757 року; ним став киянин Федір Каленівський. Про зовнішній вигляд церкви ніяких відомостей не збереглося. Уже через 10 років Будаївська церква згадується під назвою св. Жінок-Мироносиць.
Відповідно до опису 1781 року, у Будаївці було 22 хати; з них 20 хат посполитих, 1 попівська хата й 1 дяківська. Був також «лаврський двір» з келіями і дерев'яною церквою, яка домінувала над селом. «Посполитих лаврських», тобто мешканців, у Будаївці була 131 душа; з них 86 чоловіків та 45 жінок. За описом 1787 року, тут було вже 104 «казенних людей». Києво-Печерській лаврі належала не тільки Будаївка, але і ліс, що її оточував: «Со всех сторон стоит лаврський бор, окружностью в 8 верст».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZoTHlWRU1DVTVNU1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0UmlWRU1TVTRNQ1ZFTVNVNE1TVkVNU1U0UXlWRU1DVkNRU1ZFTVNVNU5sOGxSREFsUWpRbFJEQWxRakFsUkRFbE9EY2xSREVsT1RZdWFuQm5Mekl3TUhCNExTVkVNQ1U1TVNWRU1DVkNSU1ZFTVNVNFJpVkVNU1U0TUNWRU1TVTRNU1ZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUVNWRU1TVTVObDhsUkRBbFFqUWxSREFsUWpBbFJERWxPRGNsUkRFbE9UWXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelEwTHlWRU1DVTVNU1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0UmlWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTUM1ZkpVUXdKVUUySlVRd0pVSTFKVVF4SlRnd0pVUXdKVUpCSlVRd0pVSkZKVVF3SlVJeUpVUXhKVGhEWHpJdWFuQm5Mekl3TUhCNExTVkVNQ1U1TVNWRU1DVkNSU1ZFTVNVNFJpVkVNU1U0TUNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ01DNWZKVVF3SlVFMkpVUXdKVUkxSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKQkpVUXdKVUpGSlVRd0pVSXlKVVF4SlRoRFh6SXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Володарем села була — Києво-Печерська лавра. Після секуляризації монастирських земель, Будаївка стала державним селом.
Нова сторінка життя Будаївки розпочалась з будівництва у 60-х роках XIX ст. залізниці Київ — Фастів, що проходила повз село Будаївку. Залізнична станція, що виникла тут 1870 року, отримала назву від сусіднього села Боярки (сучасна Тарасівка). Біля станції Боярка почало зростати нове дачне селище, яке невдовзі злилося з с. Будаївка. З 80-х років XIX ст. ця місцевість стала відомою як лікувально-кліматичний курорт для хворих на легені.
З давніх часів, у замковищі Будаївки була дерев'яна церква, яка в 1820 році згоріла. На її місці в 1854 році побудована із залишків Желянської церкви нова, де час від часу проводилося богослужіння. Підземних та інших фундушів не має. Однак у 1860 році до цієї церкви було призначено священика та причетника на утримання парафіян за їхнім проханням.
З побудовою залізниці Київ — Фастів населення Будаївки зростає. Виникає необхідність у будівництві більшої церкви. У 1901 р. поруч зі старою церквою будується церква, що діє. 25 вересня 1901 р. вона освячується Преосвященним Сергієм Єпископом Уманським. Престольний день — 8 листопада в ім'я Архистратига Михайла. Стара ж церква в роки Радянської влади використовувалась як склад під зерно, а потім і геть була зруйнована.
1917 року село Будаївка входить до складу Української Народної Республіки. У 1912 році в Будаївці утворено волость, замість Глеваської волості. Видатною і впливовою особистістю був волосний комісар Української Народної Республіки Марко Семенович Шляховий (1887—1921), наречений людом Кармелюк. З часу встановлення радянської влади, з 1921 по 1923 роки — Будаївка є центром Будаївської волості Київського повіту. У 1923—1930 роках — центр Будаївського району. 1930 року Боярка-Будаївка входить до Київської міськради, згодом — до Київського району, який у 1944 році радянська адміністрація перейменувала у Києво-Святошинський.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF4THlWRU1DVTVNU1ZFTVNVNE15VkVNQ1ZDTkNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNRU1V5UTE4bFJEQWxRakpmSlVReEpUaEdKVVF3SlVKQkpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkRKVVF4SlRnelh5VkVNQ1ZDTmlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ01sOGxSREFsT1VNbFJEQWxRamdsUkRBbFFrRWxSREFsUWtVbFJEQWxRa0lsUkRBbFFqQmZKVVF3SlRsRkpVUXhKVGd4SlVReEpUZ3lKVVF4SlRnd0pVUXdKVUpGSlVRd0pVSXlKVVF4SlRneEpVUXhKVGhESlVRd0pVSkJKVVF3SlVJNEpVUXdKVUk1SlRKRFh5VkVNU1U0TWlWRU1DVkNNRjhsUkRBbFFrWWxSREFsUWpBbFJEQWxRa01sTWpjbFJERWxPRVlsUkRFbE9ESWxSREFsUWtRbFJEQWxRamdsUkRBbFFrRmZKVVF3SlRsR0pVUXdKVUl3SlVRd0pVSXlKVVF3SlVKQ0pVUXhKVGd6WHlWRU1DVTVRU1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TUNWRU1TVTROeVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDTXlWRU1TVTVOaVZFTUNWQ1JDVkVNU1U0TXlVeVExOGxSREFsT1RFbFJEQWxRa1VsUkRFbE9FWWxSREVsT0RBbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqQXRNaTVxY0djdk1qSXdjSGd0SlVRd0pUa3hKVVF4SlRnekpVUXdKVUkwSlVRd0pVSTRKVVF3SlVKRUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkJKVEpEWHlWRU1DVkNNbDhsUkRFbE9FWWxSREFsUWtFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrTWxSREVsT0ROZkpVUXdKVUkySlVRd0pVSTRKVVF3SlVJeVh5VkVNQ1U1UXlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNRaVZFTUNWQ01GOGxSREFsT1VVbFJERWxPREVsUkRFbE9ESWxSREVsT0RBbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqSWxSREVsT0RFbFJERWxPRU1sUkRBbFFrRWxSREFsUWpnbFJEQWxRamtsTWtOZkpVUXhKVGd5SlVRd0pVSXdYeVZFTUNWQ1JpVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNReVV5TnlWRU1TVTRSaVZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FWOGxSREFsT1VZbFJEQWxRakFsUkRBbFFqSWxSREFsUWtJbFJERWxPRE5mSlVRd0pUbEJKVVF3SlVKRkpVUXhKVGd3SlVReEpUZzNKVVF3SlVJd0pVUXdKVUl6SlVReEpUazJKVVF3SlVKRUpVUXhKVGd6SlRKRFh5VkVNQ1U1TVNWRU1DVkNSU1ZFTVNVNFJpVkVNU1U0TUNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ01DMHlMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Після Голодомору 1932—1933 років радянська влада почала зведення лінії Київського укріпленого району (КиУР) — довжиною 55 км, що проходив повз Тарасівку. Згодом, 1939 року, після укладення військового союзу із нацистською Німеччиною, вона була законсервована. І тільки на третій день радянсько-німецької війни командуючий Південно-Західним фронтом генерал Михайло Кирпонос дав директиву про формування частин КиУР. 8 липня будівництво першої лінії, яка проходила через населені пункти Бірки — Білогородку — Тарасівку — Юрівку — Віту-Поштову, було завершено використовуючи каторжну працю навколишніх селян.
Цілих два місяці точилися бої на території району між німецьким та радянськими військами. Німці заволоділи Бояркою 1 серпня 1941 року. Відступили з Боярки 5 листопада 1943 року.
У 1947 р. поряд із селом Тарасівка було прокладено магістральний газопровід Дашава — Київ і збудовано компресорну станцію на землях села Тарасівка. Біля неї на землях села Тарасівка почалося будівництво селища газовиків. З 1955 року вся територія між цим селищем і Бояркою була відведена під індивідуальну забудову.
4 листопада 1957 р. новоутворенні на землях села Тарасівка поселення Ново-Боярка та Ново-Тарасівка включено в межі новоутвореного міста Боярка.
Чисельність населення 8,6 тис. осіб у 1939 р., 19,5 тис. осіб у 1959 р.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlkwTHlWRU1DVTVNU1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0UmlWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTUM1ZkpVUXdKVGszSlVRd0pVSXdKVVF3SlVJeUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSTBKVVF4SlRneEpVUXdKVUpCSlVRd0pVSkZKVVF3SlVJNVh5VkVNQ1ZDUXlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FTVkVNU1U0TUNWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNPU1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUkM1cWNHY3ZOVEF3Y0hndEpVUXdKVGt4SlVRd0pVSkZKVVF4SlRoR0pVUXhKVGd3SlVRd0pVSkJKVVF3SlVJd0xsOGxSREFsT1RjbFJEQWxRakFsUkRBbFFqSWxSREFsUWtVbFJEQWxRalFsUkRFbE9ERWxSREFsUWtFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqbGZKVVF3SlVKREpVUXdKVUk0SlVRd0pVSkJKVVF4SlRnd0pVUXdKVUpGSlVReEpUZ3dKVVF3SlVJd0pVUXdKVUk1SlVRd0pVSkZKVVF3SlVKRUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Значно виросло місто за останні 30 років минулого століття. Протягом цих років побудовано і введено в дію машинобудівний завод «Іскра»; сучасні багатоповерхові житлові будинки (загальною площею понад 620 тис. м²); середню загальноосвітню школу № 5; районну класичну гімназію; центр творчості дітей та молоді «Оберіг»; міську бібліотеку; районний Будинок урочистих подій; поліклініку та новий лікувальний корпус районної лікарні; обласну дитячу лікарню на вул. Хрещатик; спортивний зал; басейн «Прометей»; автоматичну телефонну станцію; відділення зв'язку № 4; аптеку № 5.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekpqTDBKdmVXRnlhMkV4T1RFd0xURTVPVEV1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFVKdmVXRnlhMkV4T1RFd0xURTVPVEV1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0yTDAxaGJIbHphR1YyYzJ0NVgzTmxiRzlmTVRnNE1TNXdaR1l2Y0dGblpURXRNakl3Y0hndFRXRnNlWE5vWlhaemEzbGZjMlZzYjE4eE9EZ3hMbkJrWmk1cWNHYz0uanBn.jpg)
20 травня 2016 року Святійший Патріарх Київський і всієї Руси-України Філарет у Боярці звершив чин освячення храму на честь святителя Миколая, архієпископа Мир Лікійських.
13 листопада 2016 року Блаженніший Макарій, Митрополит Київський і всієї України, Предстоятель УАПЦ освятив новозбудовану каплицю Воскресіння Господнього, яка була збудована завдяки старанням благочинного Київського деканату митр. прот. Димитрія Присяжного та громади УАПЦ Боярки.
Населення
Національний склад
Розподіл населення за національним складом за даними перепису 2001 року:
Національність | Відсоток |
---|---|
Українці | 87,67 |
Росіяни | 10,32 |
Білоруси | 0,61 |
Поляки | 0,26 |
Вірмени | 0,23 |
Євреї | 0,12 |
Мовний склад
Рідна мова населення за даними перепису 2001 року:
Мова | Чисельність, осіб | Доля |
---|---|---|
Українська | 29 759 | 86,25 % |
Російська | 4 522 | 13,11 % |
Інше | 221 | 0,64 % |
Разом | 34 502 | 100,00 % |
Вторгнення Росії в Україну спровокувало нову хвилю українізації в місті, дедалі більше людей вважають за краще розмовляти українською мовою.
Транспортне сполучення
Місто Боярка має вдале географічне положення. До столиці можна дістатися за допомогою залізниці за 25 хвилин та автотранспорту (маршрутним таксі) за 40 хвилин. У напрямку Києва та зворотньо кожні 5-10 хвилин курсують 7 маршрутів, якими можна дістатися будь-якої околиці правого берега столиці. Місто межує з Одеською трасою, має одну залізничну станцію Боярка та зупинний пункт Тарасівка. На станції зупиняються електропоїзди підвищеного комфорту далекого сполучення, та приміські електропоїзди. Наявні 5 відділень Укрпошти, 5 відділень Нової пошти, вантажного перевізника Делівері.
Економіка
Основними виробничими підприємствами міста є:
- Філія «Виробниче ремонтно-технічне підприємство „Укргазенергосервіс“» ПАТ «Укртрансгаз»
- Філія «Управління „Укргазтехзв'язок“» ПАТ «Укртрансгаз»
- Боярське лінійне управління магістральних газопроводів
- Завод «Вентс»; ВАТ «Арксі»
- ЗАТ Боярська швейна фабрика «Мальва»
- Боярська лісодослідна станція
- ТОВ «Меблева фабрика LATO»
- ТОВ «Силует» та інші.
Близько 900 підприємств займаються торговельною діяльністю.
Освіта
У місті 5 шкіл і Києво-Святошинська районна класична гімназія, 7 дитячих садів, Боярській БК, Районний центр дитячої творчості «Оберіг», Приватна загальноосвітня школа для дівчаток I—II ст. ЛЕДІ, Музична школа, Спецшкола-інтернат для дітей з ослабленим зором.
Неповну вищу освіту можна здобути в Боярському коледжі екології і природних ресурсів. Загально Освітня Школа «Виноградник» (I—III ст.)
Культура, рекреація та дозвілля, пам'ятники
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekpqTHlWRU1DVTVNU1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0UmlWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTUM1ZkpVUXdKVGxESlVReEpUZ3pKVVF3SlVJM0pVUXdKVUkxSlVRd0pVSTVMbXB3Wnk4eU1EQndlQzBsUkRBbE9URWxSREFsUWtVbFJERWxPRVlsUkRFbE9EQWxSREFsUWtFbFJEQWxRakF1WHlWRU1DVTVReVZFTVNVNE15VkVNQ1ZDTnlWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ09TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelExTHlWRU1DVTVNU1ZFTUNWQ01DVkVNU1U0TUNWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1FpVkVNU1U0UXlWRU1TVTVOQ1ZFTVNVNE5GOGxSREFsT1VNdUpVUXdKVUU0SlVRd0pVSkNKVVF4SlRoR0pVUXhKVGcxSlVRd0pVSkZKVVF3SlVJeUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkRKVVF4SlRnekxtcHdaeTh5TURCd2VDMGxSREFsT1RFbFJEQWxRakFsUkRFbE9EQWxSREFsUWpVbFJEQWxRa0lsUkRFbE9FTWxSREVsT1RRbFJERWxPRFJmSlVRd0pUbERMaVZFTUNWQk9DVkVNQ1ZDUWlWRU1TVTRSaVZFTVNVNE5TVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUXlWRU1TVTRNeTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
У Боярці є краєзнавчий музей (створений на базі літературно-меморіального музею М. О. Островського), який займається збереженням історичних та культурних цінностей. Колекція музею налічує понад 9 тисяч предметів основного та науково-допоміжного фондів. Музей проводить просвітницько-виховну роботу, різноманітні виставки, презентації, творчі зустрічі, які сприяють перетворенню музею в осередок культурного життя міста та району. Значне місце в експозиції музею займають роботи художників К. Полякової та В. Григор'єва. У фондах музею зберігається понад тисячу оригінальних робіт цих митців.
У місті розташовано понад 40 об'єктів загальнодержавного, обласного і районного значення. Вигідне місцезнаходження Боярки в півколі великих зелених масивів обумовлює сприятливий мікроклімат місцевості для розташування тут багатьох курортно-оздоровчих та лікувальних закладів. Серед них — дитячий санаторій «Барвінок», Київська обласна дитяча лікарня; , будинок відпочинку УТОС; Києво-Святошинська центральна районна лікарня, Київська обласна туб лікарня. У Боярці також розташований Києво-Святошинський центр соціально-психологічної реабілітації населення та його інформування з питань подолання наслідків Чорнобильської катастрофи, створений у 2000 р. за сприяння Чорнобильської програми ООН.
У місті встановлено кілька барельєфів героям Української революції 1917—1921 років і радянських пам'ятників, що відображають історію міста:
- Барельєф Євгену Коновальцю на приміщенні ЗОШ № 2.
- Барельєф отаману волосного Вільного козацтва Кармелюку (Марку Шляховому) на приміщенні будинку культури.
- Пам'ятник П. Корчагіну (арх. А. Харченко, скульп. Анатолій Ігнащенко, 1979).
- Пам'ятник Юрію Отмарштейну (2018).
- Паровоз К-15776 «Кукушка» (1989), встановлений на вічну стоянку в Боярці як символ порятунку Києва від паливної кризи в холодну зиму 1921 року. Він єдиний представник цієї серії в Україні.
У старій частині міста знаходиться Будаївський цвинтар на вулиці Зеленій. Тут поховано шістьох воїнів Армії УНР. П'ятьох поховали у листопаді — грудні 1918 року, ще одного — у 1919 році. Цвинтар був знищений радянською владою, частково відновлений у 2013 році.
Щороку у місті проводиться веломарафон Боярка 24.
Починаючи від 2016 року, у місті щорічно проходить історично-музичний фестиваль «Під Покровом Тризуба».
Об'єднання
Об'єднання міста Боярка зі селищем Тарасівка та селом Нове в одне поселення, можливо, надало б реалізувати важливі складні проєкти, такі як будівництво шляхопроводу між Бояркою і Тарасівкою через залізницю.
Відомі люди
Боярка і відомі творчі особистості
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelEwTHlWRU1DVTVSaVZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUXlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUlY4bFJEQWxRVEVsUkRFbE9ESWxSREVsT0RBbFJEQWxRakFsUkRFbE9ERWxSREVsT0RJbFJEQWxRa1FsUkRFbE9FSWxSREFsUWprdEpVUXhKVGczSlVRd0pVSTFKVVF4SlRneUpVUXdKVUl5SlVRd0pVSTFKVVF4SlRnd0pVUXdKVUl6TG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMwbFJEQWxPVVlsUkRBbFFqZ2xSREFsUWtNbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrUWxSREFsUWpVbFJEQWxRa1FsUkRBbFFrRWxSREFsUWtWZkpVUXdKVUV4SlVReEpUZ3lKVVF4SlRnd0pVUXdKVUl3SlVReEpUZ3hKVVF4SlRneUpVUXdKVUpFSlVReEpUaENKVVF3SlVJNUxTVkVNU1U0TnlWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTXk1cWNHYz0uanBn.jpg)
З Бояркою пов'язані імена визначних діячів науки і культури, які в різні часи відпочивали і лікувалися в цьому місті:
- Український письменник, фольклорист, етнограф і філолог Борис Грінченко.
- Видатний український художник, академік живопису, Микола Пимоненко.
- Український поет, сатирик, перекладач Володимир Самійленко (похований в Боярці у 1925 р. на слов'янському городищі біля Свято-Михайлівської церкви)
- Видатна українська актриса Марія Заньковецька.
- Великий український композитор Микола Лисенко (одна частина опери «Тарас Бульба» написана ним у Боярці).
- Відомий російський поет Семен Надсон (його ім'ям названа долина у боярському лісі).
- Видатний єврейський письменник Шолом-Алейхем (під час перебування у Боярці ним були написані твори «Тев'є-молочник», «Дачна кабала», які увічнили Боярку під назвою Бойберик).
- У Боярці лікувався та помер російський поет-авангардист 1920-х років Ігор Юрков. Його могила, що з часом зрівнялася із землею, розташована на краєчку найстарішого в Боярці кладовища. Її досі ніяким чином не позначено.
З Бояркою також пов'язані імена заслужених художників України Ф. Т. Глущука, Ю. П. Мохора, О. К. Терентьєва, , народного художника Казахстану А. М. Черкаського, художника-авангардиста О. К. Богомазова (у 1913 р. вінчався з В. В. Монастирською в Будаївській церкві); письменників — Якова Баша, В. А. Симоненка, В. О. Забаштанського, О. Міщенка, В. Дубовика та ін.; акторів — М. Садовського, О. Ватулі, Р. Недашківської, І. Миколайчука, М. Оляліна, А. Самініна, В. Сарайкіна, Л. Самаєвої.
З містом Боярка тісно пов'язане ім'я Івана Коваленка (13 січня 1919 року — 18 липня 2001 року), поета, учителя, дисидента, політв'язня радянських часів, котрий прожив у місті майже піввіку. Іменем Івана Коваленка названо одну з боярських вулиць, на якій розташований будинок поета. Щороку у Боярці проходить Молодіжний мистецький фестиваль імені Івана Коваленка, що містить у собі поетичний конкурс «Віршована мелодія», конкурси читців, гітаристів тощо. Основний період свого життя прожив у Боярці син поета Олесь Коваленко — відомий перекладач на англійську мову творів українських класиків.
Боярка також відома такими творчими особистостями, як український письменник-гуморист, публіцист, творець сучасної дитячої прози Микола Герасименко, відомий літератор і краєзнавець Іван Іванов; поети Анатолій Пастернак та Орися Верба; художники Анатолій Грачов (1922—1998), Василь Ярославський, Віктор Шевченко; письменник, критик і перекладач Володимир П'янов; художник Григорій Балюн.
У Боярці проживає український письменник, громадський і політичний діяч, член Національної Спілки Письменників України, заслужений діяч мистецтв України, лауреат міжнародної літературної премії Івана Багряного та багатьох вітчизняних літературних премій Проценко Володимир Миколайович, який довгий час працював на керівних посадах в районному відділі внутрішніх справ.
Відомі особистості
- Коновалець Євген Михайлович (1891—1938) — полковник Армії УНР, командант УВО, голова Проводу українських націоналістів (1927), перший голова ОУН (з 1929), один із ідеологів українського націоналізму. В листопаді-грудні 1918 року розмістив штаб Осадного корпусу Січових стрільців в приміщені нинішньої ЗОШ I—III ст. № 2.
- Марко Семенович Шляховий (1887—1921), наречений людом Кармелюк, комісар Будаївської волості в складі Української Народної Республіки.
Упродовж багатьох років у боярських навчальних закладах працював Олександр Істер, учитель-методист, автор багатьох підручників та інших навчально-методичних видань із шкільної математики.
- Рибачук Сергій Володимирович — головний сержант Збройних сил України, учасник російсько-української війни, відзначився у ході російського вторгнення в Україну, нагороджений орденом «За мужність» III ступеня (2022) — за особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі. Проживає в місті Боярка.
- Горбачов Юрій Іванович (1963—2019) — український художник аквареліст, член спілки кримських художників.
Відомі уродженці
У Боярці народились такі визначні особи:
- Баленок Сергій Володимирович — графік, художник, ілюстратор, художній редактор видавництва «Білорусь» (Мінськ), Член Спілки художників БРСР та Білоруського союзу художників, науковий співробітник Національного центру сучасних мистецтв Республіки Білорусь.
- Горобець Руслан Борисович — радянський український співак, композитор, аранжувальник, Заслужений артист Росії, Заслужений діяч мистецтв Росії.
- Диченко Михайло Петрович — український астроном. Основні роботи стосуються астронометрії і теорії астрономії.
- Євген Гудзь — вокаліст і засновник американської групи Gogol Bordello, актор і діджей, українець за походженням.
- Зельдич Ася Давидівна — художниця скла, Заслужений художник УРСР (1985).
- Зубченко Олександр Михайлович — український письменник.
- Клименко Юрій Аркадійович — український дипломат, постійний представник України при Відділенні ООН та інших міжнародних організаціях у Женеві.
- Коваленко Валентина Миколаївна — лікар-токсиколог, доктор біологічних наук, професор.
- Кучеренко Марія Олександрівна — українська поетеса.
- Кушніров Арон Давидович (Арн Кушнірович) — єврейський драматург, поет, прозаїк та перекладач радянських часів.
- Лахтадир Галина Семенівна — українська оперна співачка, лауреат Сталінської премії (1949), заслужена артистка Української РСР (1950) (у дитинстві Ганна).
- Лахтадир Максим Васильович — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.
- Левін Максим Євгенович, більш відомий як Макс Левін — український фотокореспондент, документальний фотограф, загинув під час російського вторгнення в Україну 2022 року.
- Лобко Василь Федотович (1914—1995) — український поет, захисник української мови, шестидесятник, в'язень радянських таборів.
- Матвійчук Олександра В'ячеславівна українська правозахисниця, голова організації «Центр громадянських свобод», яка у 2022 році отримала Нобелівську премію миру.
- Микульський Аркадій Миколайович — український кінорежисер, лауреат Національної премії України ім. Т. Г. Шевченка (2002).
- Чайковський Андрій Федорович — контр-адмірал флоту, державний діяч Російської Федерації.
- Прокопенко Микола Антонович — майстер-реконструктор і дослідник українського музичного інструментарію.
Поріднені міста
Пулави, Польща (2001)
Несвіж (2007). Дія Угоди про співробітництво від 15.09.2007 та Меморандуму про взаєморозуміння та співробітництво від 22.09.2019 припинені 17 травня 2022 року розпорядженням Боярського міського голови за № 02-03/72.
Бзіни, Словаччина (2013)
Мартвілі, Грузія (2019)
Озурґеті, Грузія (2019)
Чарнкув, Польща (2022)
Біржай, Литва (4.11.2022)
Устка, Польща (21.12.2022)
Ропазький край, Латвія (1.02.2023)
Галерея
-
-
- Храм Винесення Чесних Древ Хреста Господня
- Свято-Покровська церква
- Будинок урочистих подій (РАЦС)
- Вулиця Лінійна, 28, 30
- Багатоповерхівки на вулиці Білогородській
- КООП Універмаг після реконструкції
- Лісництво (2009 рік)
- Лісництво (2021 рік)
- Відділення Укртелекому
- Парк імені Шевченка
- Вулиця Євгена Коновальця 23, 26
- Вид на вулиці Романа Дашкевича i Боярських майстрів
- Тарасівський переїзд
- Барельєф полковника Армії УНР Є. Коновальця встановлений на школі №2
- Київська обласна дитяча лікарня
- Артоб'єкт «Я кохаю Боярку»
- Церква Покрови Пресвятої Богородиці
- Свято-Миколаївський храм на території ЦРЛ
- Школа № 2, колишній дитячий притулок (1911)
- Курган Слави в парку Перемоги
- Боярка, муніципальна набережна
- Ставок Лодочний
- Колишня лабораторія КОДЛ, Боярка, вул. Хрещатик, 83
- Маєток Інженера Максимовича, Боярка, вул. Хрещатик, 20
- Маєток Інженера Максимовича, Боярка, вул. Хрещатик, 20
- Колишня дача, Боярка, вул. Хрещатик, 103, територія ліцею ім. Богуна
- Колишня дача, Боярка, вул. Хрещатик, 103, територія ліцею ім. Богуна
- Альтанка, Боярка, вул. Хрещатик, 103, територія ліцею ім. Богуна
- Дача, Боярка, вул. Хрещатик, 104 — вже перебудована, залишився тільки ґанок
- Колишня пошта, Боярка, будинок початку 20 ст.
- Колишня пошта, Боярка, вул. Хрещатик, 7 — будинок початку 20 ст. спотворений профнастилом
- Учбовий центр «Укрцентркадриліс» (Боярка)
- Учбовий центр «Укрцентркадриліс» (Боярка)
Панорами Боярки
Див. також
Примітки
- Статистичний збірник «Чисельність наявного населення України» на 1 січня 2020 року (PDF)
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 22 квітня 2018. Процитовано 22 квітня 2018.
- . Архів оригіналу за 4 травня 2018. Процитовано 1 червня 2018.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title () - . Архів оригіналу за 12 жовтня 2012. Процитовано 25 січня 2020.
- . Архів оригіналу за 25 січня 2020. Процитовано 25 січня 2020.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title () - . Архів оригіналу за 27 вересня 2021. Процитовано 21 квітня 2018.
- [ЦДІК України ф.128 оп. 1 вотч. спр. 4025 ч.2 арк.178]
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 22 квітня 2018. Процитовано 22 квітня 2018.
- Микола Кучеренко. . www.rbkm.com.ua. Боярський краєзнавчий музей. Архів оригіналу за 12 січня 2017. Процитовано 1 лютого 2017.
- Відомості Верховної Ради Української РСР. — 1957. — № 10 (30 листопада). — С. 203.
- . Архів оригіналу за 11 червня 2016. Процитовано 22 травня 2016.
- Блаженніший Макарій освятив у Боярці каплицю Воскресіння Господнього // Успенська Вежа.— Львів: грудень 2016. — № 12 (295) — С.2
- Мягкая Мебель Киев: Диваны Кресла, Мягкая Мебель для Дома. www.lato.kiev.ua. Процитовано 7 липня 2023.
- Путешествуй по Украине. discover.ua (рос.). Процитовано 7 липня 2023.
- Область підтримує будівництво шляхопроводу між Бояркою і Тарасівкою
- Проценко Владимир Николаевич [ 24 квітня 2018 у Wayback Machine.] (рос.)
- . Архів оригіналу за 22 грудня 2015. Процитовано 10 червня 2012.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Боярка |
- Л. Ф. Пророченко. Боярка [ 30 травня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2001–2023. — .
- Офіційний вебпортал м. Боярка [ 18 січня 2018 у Wayback Machine.]
- Відео з квадрокоптера. Свято-Михайлівська церква
- Офіційний сайт Києво-Святошинського центру соціально-психологічної реабілітації [ 2 травня 2010 у Wayback Machine.]
- Сайт поета-дисидента Івана Коваленка [ 17 лютого 2013 у Wayback Machine.]
- Інформаційний портал міста Боярка [ 21 серпня 2016 у Wayback Machine.]
- Боярка — Інформаційно-пізнавальний портал | Київська область у складі УРСР [ 18 березня 2013 у Wayback Machine.] (На основі матеріалів енциклопедичного видання про історію міст та сіл України, тома — Історія міст і сіл Української РСР: Київ. — К.: Гол. ред. УРЕ АН УРСР, 1968., Історія міст і сіл Української РСР. Київська область / Ф. М. Рудич (голова ред. колегії) та ін. — К.: Гол. ред. УРЕ, 1971. — 792 с.)
- Bojarka // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1880. — Т. I. — S. 294. (пол.) (пол.)
- http://wiki.boyarka.site ВікіБоярка — вільна енциклопедія про місто Боярка
Література
- Домінік П'єр Де ля Фліз. Боярка // Медико-топографічний опис державних маєтностей Київської округи з зображенням деяких природних витворів рослинного і тваринного світу, разом із статистикою кожного села, їхнім виглядом, зробленим з натури, зображенням селянських костюмів та географічною картою Київської округи. — К., 1854. — С. 650—652.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Bo yarka do ser HIH stolittya Boldayivka do 1824 Tarasivka do 1930 h rokiv Budayivka v 1930 h 1956 h Boyarka Budayivka misto v Ukrayini centr Boyarskoyi miskoyi gromadi u Fastivskomu rajoni Kiyivskoyi oblasti BoyarkaGerb BoyarkiPerehrestya vulic Bilogorodskoyi ta SobornostiOsnovni daniKrayina UkrayinaOblast Kiyivska oblastRajon Fastivskij rajonGromada Boyarska miska gromadaZasnovanePersha zgadka 1159Kolishnya nazva Budayivka do 1824Status mista z 30 12 1956 rokuNaselennya 53 161 01 01 2022 Plosha 13 km Gustota naselennya 2721 osib km Poshtovi indeksi 08150 08157Telefonnij kod 380 4598Koordinati 50 19 44 pn sh 30 17 44 sh d 50 32889 pn sh 30 29556 sh d 50 32889 30 29556 Koordinati 50 19 44 pn sh 30 17 44 sh d 50 32889 pn sh 30 29556 sh d 50 32889 30 29556Visota nad rivnem morya 186 mVodojma r PritvarkaNazva meshkanciv boyarcha nin boyarcha nka boyarcha niMista pobratimi Pulavi Polsha Bzini Slovachchina Martvili Gruziya Ozurgeti Gruziya Charnkuv Polsha Birzhaj Litva Ustka Polsha Ropazkij kraj Latviya Den mista tretya nedilya veresnyaVidstanNajblizhcha zaliznichna stanciya BoyarkaDo obl resp centru zalizniceyu 23 km avtoshlyahami 27 9 kmDo Kiyeva zalizniceyu 23 km avtoshlyahami 27 9 kmMiska vladaAdresa 08150 Kiyivska obl Fastivskij r n m Boyarka vul Mihajla Grushevskogo 39Vebstorinka Boyarska miskradaMiskij golova Zarubin Oleksandr OleksandrovichBoyarka u Vikishovishi KartaBoyarkaBoyarkaU Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Boyarka znachennya Naselennya 53 161 choloviki 23922 zhinki 29231 Teritoriya 1320 ga 550 ga pid zabudovoyu Status mista Boyarka otrimala 30 grudnya 1956 roku Naselennya mista na toj chas stanovilo blizko 10 tis osib Misto rozdilene zalizniceyu na dvi chastini pivdenno shidnu istorichna chastina mista zhitlovij sektor privatnoyi zabudovi blizko 7 tis zhitlovih budinkiv ta pivnichno zahidnu Nova Boyarka ponad 30 bagatokvartirnih budinkiv ta privatnij sektor Pohodzhennya nazviDe lya Fliz Budayivka 1854 Nazvu misto distalo vid stanciyi Boyarka yaka v svoyu chergu otrimala nazvu vid sela Boyarka yake v 1924 roci perejmenovane na Tarasivku Nazvu mista Boyarka deyaki rosijski etimologi pov yazuyut zi rosijskim slovom bajrak bajrak suhij yar vodoroina vodomoina Na skladenomu polkovnikom Kiyivskogo garnizonu I Ushakovim plani Kiyeva vid 1695 roku okolicya Kiyeva maye nazvu Bayaraki Selo Tarasivka rozmishene ponad bayarakami u rozmitij vodoyu dolini susidnya z nim Yurivka stoyit na gorbah doslivno rosijskoyu nayuru ukr na belebeni na golotechi Naspravdi Boyarka distala nazvu vid boyar Malkovichiv vidomih za chasiv knyagini Olgi yak potomki drevlyanskogo knyazya Malka Voni volodili zemlyami pivnichnishe richki Viti i zasnuvali poselennya chasiv Kiyivskoyi Rusi doslidzhene arheologom O V Syerovim poruch kolishnogo Zapolskogo shlyahu na pravomu berezi richki Viti nini richka Vityanka Plosha poselennya 0 5 ga visota 1 5 2 m zi shodu obmezhene grebleyu v mezhah prisadibnih dilyanok 47 57 vulici Chapayeva s Tarasivka Vidomosti pro nalezhnist cih zemel boyaram Malkovicham isnuyut u Stavropigijnij gramoti Andriya Bogolyubskogo 1159 roku U 1080 roci velikij knyaz Yaropolk Izyaslavich nadav Kiyevo Pecherskomu monastirevi sela bilya Kiyeva dlya zhizni svoej a jogo dochka Anastasiya u 1158 roci utochnila sho ce buli p yat sil bilya Kiyeva z chelyaddyu vse viddala do povoyu Pislya nadannya Andriyem Bogolyubskim u 1159 roci Pecherskomu monastiryu titulu lavri i statusu velikoknyazivskoyi arhimandriyi i stavropigiyi tiyeyu zh gramotoyu zatverdzhenij perelik mayetnostej i uzhe zgadani misto Vasilkiv ta sela Kozhuhivka i Budayivka U svoyij istorichnij praci Uezdy Kievskij i Radomyslskij 1887 r L Pohilevich doslivno konstatuye sho Boyarka nini selo Tarasivka u 5 verstah zahidnishe s Krukivshini pri pritoci r Viti nini richka Vityanka litom peresihayushij Meshkanciv 1094 osobi U minulomu stolitti bulo u volodinni Kiyivo Mihajlivskogo monastirya i vidome bulo pid nazvoyu Boyar vitske yake nazivalosya do rozmezhuvannya 1830 roku Tomu bilshist ukrayinskih istorikiv i krayeznavciv shilyayutsya do inshoyi versiyi nazvi sela yaka vinikla za chasiv Kiyivskoyi Rusi koli tut meshkali na verhnij techiyi r Viti vitski boyari ohoronci pidhodiv do Kiyeva Cya versiya maye pravo dominuvati she j tomu sho na okrayini odnogo iz rajoniv Tarasivki Hutora vpodovzh richki Chervona sho vpadaye v r Vityanku prolyagaye tak zvanij Zmiyinij val yakij ponad richkoyu Chervona i richkoyu Siverka tyagnetsya povz Yurivku i Vitu Poshtovu do Dnipra Vin bere pochatok vid litopisnogo Bilgoroda zbudovanogo Knyazem Volodimirom Z litopisu vidomo sho Volodimir Svyatoslavich vidnoviv cej Zmiyinij val i ryad naselenih punktiv dlya ohoroni stolici Kiyivskoyi Rusi IstoriyaTeritoriya suchasnoyi Boyarki zaselena zdavna Poblizu mista viyavleno poselennya skifskih chasiv VIII VII st do n e Zbereglisya zalishki nevelikogo slov yanskogo gorodisha zamkovisha chasiv Kiyivskoyi Rusi Gorodishe Arheologichna pam yatka Ce zamkovishe Budayivka fortifikacijna sporuda sho ye pagorbom na yakomu zaraz stoyit misceva Svyato Mihajlivska cerkva i rozmishenij starij cvintar Rozmir forma navit te sho gorodishe z usih bokiv omivayetsya vodoyu ye svidchennyam shtuchnogo pohodzhennya pagorba ta daye pidstavi vvazhati jogo oboronnoyu sporudoyu dlya zahistu vid vorogiv Ce gorodishe ohoronyayetsya derzhavoyu yak istorichna pam yatka Zamkovishe perejshlo u spadok Kiyevo Pecherskomu monastiryu Tut isnuvav Lavrskij dvir z keliyami i derev yanoyu cerkvoyu Dokumenti povidomlyayut sho tut meshkali lavrski pospoliti v kilkosti 131 osoba a navkolo protyagavsya Lavrskij bir Bilya gorodisha rozroslosya selo Budayivka zgadka pro yake v istorichnih dokumentah vidnositsya do pochatku XVI st Todi cya teritoriya perebuvala pid vladoyu Velikogo knyazivstva Litovskogo a pislya Lyublinskoyi uniyi 1569 roku vono uvijshlo do skladu Rechi Pospolitoyi Budayivku na deyakij chas zahopili knyazi Korecki yaki volodili Bilogorodkoyu Pislya obstezhennya budayivskih zemel knyaz Ostrozkij zrobiv opis i v 1586 roci korol Rechi Pospolitoyi Stefan Batorij povernuv zemli Kiyevo Pecherskomu monastiryu yaki buli u yih volodinni z 1159 roku zgidno zi Stavropigijnoyu gramotoyu pidpisanoyu knyazem Andriyem Bogolyubskim Zgidno z Andrusivskim dogovorom polyakiv ta moskovitiv 1667 roku selo zakripleno za Livoberezhnoyu Getmanshinoyu j uvijshlo do skladu Kiyivskogo polku Yak viplivaye z dokumentiv pershoyi polovini ta seredini XVIII stolittya vsi sela navkolo Budayivki nalezhali kiyivskim monastiryam Tochno nevidomo koli i za yakih obstavin vona uvijshla abo povernulasya do volodin Kiyevo Pecherskoyi lavri Yih regionalnim centrom bulo misto Vasilkiv Budayivka nalezhala pidrozdilu Kiyevo Pecherskoyi lavri pri Troyickij nadbramnij cerkvi U pershij polovini XVIII stolittya selo pochalo vidrodzhuvatisya zokrema na pagorbi ditinci nad richkoyu Pritvirkoyu davnya nazva Bobred z yavilasya cerkva na chest Voskresinnya Gospodnogo 1745 roku ye vidomosti pro namiri shodo yiyi pobudovi a 1756 roku bula provedena inventarizaciya novoyi cerkvi Shopravda pershij postijnij svyashenik z yavivsya blizko 1757 roku nim stav kiyanin Fedir Kalenivskij Pro zovnishnij viglyad cerkvi niyakih vidomostej ne zbereglosya Uzhe cherez 10 rokiv Budayivska cerkva zgaduyetsya pid nazvoyu sv Zhinok Mironosic Vidpovidno do opisu 1781 roku u Budayivci bulo 22 hati z nih 20 hat pospolitih 1 popivska hata j 1 dyakivska Buv takozh lavrskij dvir z keliyami i derev yanoyu cerkvoyu yaka dominuvala nad selom Pospolitih lavrskih tobto meshkanciv u Budayivci bula 131 dusha z nih 86 cholovikiv ta 45 zhinok Za opisom 1787 roku tut bulo vzhe 104 kazennih lyudej Kiyevo Pecherskij lavri nalezhala ne tilki Budayivka ale i lis sho yiyi otochuvav So vseh storon stoit lavrskij bor okruzhnostyu v 8 verst Dachni zamiski budinki na vul HreshatikSvyato Mihajlivska cerkva Volodarem sela bula Kiyevo Pecherska lavra Pislya sekulyarizaciyi monastirskih zemel Budayivka stala derzhavnim selom Nova storinka zhittya Budayivki rozpochalas z budivnictva u 60 h rokah XIX st zaliznici Kiyiv Fastiv sho prohodila povz selo Budayivku Zaliznichna stanciya sho vinikla tut 1870 roku otrimala nazvu vid susidnogo sela Boyarki suchasna Tarasivka Bilya stanciyi Boyarka pochalo zrostati nove dachne selishe yake nevdovzi zlilosya z s Budayivka Z 80 h rokiv XIX st cya miscevist stala vidomoyu yak likuvalno klimatichnij kurort dlya hvorih na legeni Z davnih chasiv u zamkovishi Budayivki bula derev yana cerkva yaka v 1820 roci zgorila Na yiyi misci v 1854 roci pobudovana iz zalishkiv Zhelyanskoyi cerkvi nova de chas vid chasu provodilosya bogosluzhinnya Pidzemnih ta inshih fundushiv ne maye Odnak u 1860 roci do ciyeyi cerkvi bulo priznacheno svyashenika ta prichetnika na utrimannya parafiyan za yihnim prohannyam Plan stanciyi Boyarka 1909 rik Z pobudovoyu zaliznici Kiyiv Fastiv naselennya Budayivki zrostaye Vinikaye neobhidnist u budivnictvi bilshoyi cerkvi U 1901 r poruch zi staroyu cerkvoyu buduyetsya cerkva sho diye 25 veresnya 1901 r vona osvyachuyetsya Preosvyashennim Sergiyem Yepiskopom Umanskim Prestolnij den 8 listopada v im ya Arhistratiga Mihajla Stara zh cerkva v roki Radyanskoyi vladi vikoristovuvalas yak sklad pid zerno a potim i get bula zrujnovana 1917 roku selo Budayivka vhodit do skladu Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki U 1912 roci v Budayivci utvoreno volost zamist Glevaskoyi volosti Vidatnoyu i vplivovoyu osobististyu buv volosnij komisar Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki Marko Semenovich Shlyahovij 1887 1921 narechenij lyudom Karmelyuk Z chasu vstanovlennya radyanskoyi vladi z 1921 po 1923 roki Budayivka ye centrom Budayivskoyi volosti Kiyivskogo povitu U 1923 1930 rokah centr Budayivskogo rajonu 1930 roku Boyarka Budayivka vhodit do Kiyivskoyi miskradi zgodom do Kiyivskogo rajonu yakij u 1944 roci radyanska administraciya perejmenuvala u Kiyevo Svyatoshinskij Kolishnij budinok Boyarskogo sirotincya z domovim hramom 1915 rik U listopadi grudni 1918 roku tut rozmishuvavsya shtab Osadnogo korpusu Sichovih Strilciv na choli z polkovnikom Yevgenom Konovalcem Zaraz v nomu mistitsya Boyarska ZOSh I III st 2 Pislya Golodomoru 1932 1933 rokiv radyanska vlada pochala zvedennya liniyi Kiyivskogo ukriplenogo rajonu KiUR dovzhinoyu 55 km sho prohodiv povz Tarasivku Zgodom 1939 roku pislya ukladennya vijskovogo soyuzu iz nacistskoyu Nimechchinoyu vona bula zakonservovana I tilki na tretij den radyansko nimeckoyi vijni komanduyuchij Pivdenno Zahidnim frontom general Mihajlo Kirponos dav direktivu pro formuvannya chastin KiUR 8 lipnya budivnictvo pershoyi liniyi yaka prohodila cherez naseleni punkti Birki Bilogorodku Tarasivku Yurivku Vitu Poshtovu bulo zaversheno vikoristovuyuchi katorzhnu pracyu navkolishnih selyan Cilih dva misyaci tochilisya boyi na teritoriyi rajonu mizh nimeckim ta radyanskimi vijskami Nimci zavolodili Boyarkoyu 1 serpnya 1941 roku Vidstupili z Boyarki 5 listopada 1943 roku U 1947 r poryad iz selom Tarasivka bulo prokladeno magistralnij gazoprovid Dashava Kiyiv i zbudovano kompresornu stanciyu na zemlyah sela Tarasivka Bilya neyi na zemlyah sela Tarasivka pochalosya budivnictvo selisha gazovikiv Z 1955 roku vsya teritoriya mizh cim selishem i Boyarkoyu bula vidvedena pid individualnu zabudovu 4 listopada 1957 r novoutvorenni na zemlyah sela Tarasivka poselennya Novo Boyarka ta Novo Tarasivka vklyucheno v mezhi novoutvorenogo mista Boyarka Chiselnist naselennya 8 6 tis osib u 1939 r 19 5 tis osib u 1959 r Zavodskij mikrorajon Znachno viroslo misto za ostanni 30 rokiv minulogo stolittya Protyagom cih rokiv pobudovano i vvedeno v diyu mashinobudivnij zavod Iskra suchasni bagatopoverhovi zhitlovi budinki zagalnoyu plosheyu ponad 620 tis m serednyu zagalnoosvitnyu shkolu 5 rajonnu klasichnu gimnaziyu centr tvorchosti ditej ta molodi Oberig misku biblioteku rajonnij Budinok urochistih podij polikliniku ta novij likuvalnij korpus rajonnoyi likarni oblasnu dityachu likarnyu na vul Hreshatik sportivnij zal basejn Prometej avtomatichnu telefonnu stanciyu viddilennya zv yazku 4 apteku 5 Montazh topografichnih kart znyatih 1910 ta 1991 roku Zbudovano nove misto na zahid vid zaliznici novi kvartali Budayivki na shidnij okolici selo Nove tam de stoyit vidmitka 176 Selo Budayivku ob yednano z mistom Boyarkoyu a selo Boyarku perejmenovano na Tarasivku Vidhilennya novih vulic mista vid starih dorig ne ye kartografichnoyu pomilkoyu Vse tochno Fioletovim kolorom pokazano novi stavki Koordinati chervonoyi tochki na zahid vid mista 50 20 N 30 30 E Sitka 2 kmKniga pro budivnictvo cerkvi v seli Budayivka 1881 rik 20 travnya 2016 roku Svyatijshij Patriarh Kiyivskij i vsiyeyi Rusi Ukrayini Filaret u Boyarci zvershiv chin osvyachennya hramu na chest svyatitelya Mikolaya arhiyepiskopa Mir Likijskih 13 listopada 2016 roku Blazhennishij Makarij Mitropolit Kiyivskij i vsiyeyi Ukrayini Predstoyatel UAPC osvyativ novozbudovanu kaplicyu Voskresinnya Gospodnogo yaka bula zbudovana zavdyaki starannyam blagochinnogo Kiyivskogo dekanatu mitr prot Dimitriya Prisyazhnogo ta gromadi UAPC Boyarki NaselennyaNacionalnij sklad Rozpodil naselennya za nacionalnim skladom za danimi perepisu 2001 roku Nacionalnij sklad m Boyarka 2001 Nacionalnist VidsotokUkrayinci 87 67Rosiyani 10 32Bilorusi 0 61Polyaki 0 26Virmeni 0 23Yevreyi 0 12Movnij sklad Ridna mova naselennya za danimi perepisu 2001 roku Mova Chiselnist osib DolyaUkrayinska 29 759 86 25 Rosijska 4 522 13 11 Inshe 221 0 64 Razom 34 502 100 00 Vtorgnennya Rosiyi v Ukrayinu sprovokuvalo novu hvilyu ukrayinizaciyi v misti dedali bilshe lyudej vvazhayut za krashe rozmovlyati ukrayinskoyu movoyu Transportne spoluchennyaMisto Boyarka maye vdale geografichne polozhennya Do stolici mozhna distatisya za dopomogoyu zaliznici za 25 hvilin ta avtotransportu marshrutnim taksi za 40 hvilin U napryamku Kiyeva ta zvorotno kozhni 5 10 hvilin kursuyut 7 marshrutiv yakimi mozhna distatisya bud yakoyi okolici pravogo berega stolici Misto mezhuye z Odeskoyu trasoyu maye odnu zaliznichnu stanciyu Boyarka ta zupinnij punkt Tarasivka Na stanciyi zupinyayutsya elektropoyizdi pidvishenogo komfortu dalekogo spoluchennya ta primiski elektropoyizdi Nayavni 5 viddilen Ukrposhti 5 viddilen Novoyi poshti vantazhnogo pereviznika Deliveri EkonomikaOsnovnimi virobnichimi pidpriyemstvami mista ye Filiya Virobniche remontno tehnichne pidpriyemstvo Ukrgazenergoservis PAT Ukrtransgaz Filiya Upravlinnya Ukrgaztehzv yazok PAT Ukrtransgaz Boyarske linijne upravlinnya magistralnih gazoprovodiv Zavod Vents VAT Arksi ZAT Boyarska shvejna fabrika Malva Boyarska lisodoslidna stanciya TOV Mebleva fabrika LATO TOV Siluet ta inshi Blizko 900 pidpriyemstv zajmayutsya torgovelnoyu diyalnistyu OsvitaDokladnishe Osvita v Boyarci U misti 5 shkil i Kiyevo Svyatoshinska rajonna klasichna gimnaziya 7 dityachih sadiv Boyarskij BK Rajonnij centr dityachoyi tvorchosti Oberig Privatna zagalnoosvitnya shkola dlya divchatok I II st LEDI Muzichna shkola Specshkola internat dlya ditej z oslablenim zorom Nepovnu vishu osvitu mozhna zdobuti v Boyarskomu koledzhi ekologiyi i prirodnih resursiv Zagalno Osvitnya Shkola Vinogradnik I III st Kultura rekreaciya ta dozvillya pam yatnikiKrayeznavchij muzej U Boyarci ye krayeznavchij muzej stvorenij na bazi literaturno memorialnogo muzeyu M O Ostrovskogo yakij zajmayetsya zberezhennyam istorichnih ta kulturnih cinnostej Kolekciya muzeyu nalichuye ponad 9 tisyach predmetiv osnovnogo ta naukovo dopomizhnogo fondiv Muzej provodit prosvitnicko vihovnu robotu riznomanitni vistavki prezentaciyi tvorchi zustrichi yaki spriyayut peretvorennyu muzeyu v oseredok kulturnogo zhittya mista ta rajonu Znachne misce v ekspoziciyi muzeyu zajmayut roboti hudozhnikiv K Polyakovoyi ta V Grigor yeva U fondah muzeyu zberigayetsya ponad tisyachu originalnih robit cih mitciv Dokladnishe Boyarskij derzhavnij krayeznavchij muzej U misti roztashovano ponad 40 ob yektiv zagalnoderzhavnogo oblasnogo i rajonnogo znachennya Vigidne misceznahodzhennya Boyarki v pivkoli velikih zelenih masiviv obumovlyuye spriyatlivij mikroklimat miscevosti dlya roztashuvannya tut bagatoh kurortno ozdorovchih ta likuvalnih zakladiv Sered nih dityachij sanatorij Barvinok Kiyivska oblasna dityacha likarnya budinok vidpochinku UTOS Kiyevo Svyatoshinska centralna rajonna likarnya Kiyivska oblasna tub likarnya U Boyarci takozh roztashovanij Kiyevo Svyatoshinskij centr socialno psihologichnoyi reabilitaciyi naselennya ta jogo informuvannya z pitan podolannya naslidkiv Chornobilskoyi katastrofi stvorenij u 2000 r za spriyannya Chornobilskoyi programi OON Istorichna pam yatka U misti vstanovleno kilka barelyefiv geroyam Ukrayinskoyi revolyuciyi 1917 1921 rokiv i radyanskih pam yatnikiv sho vidobrazhayut istoriyu mista Barelyef Yevgenu Konovalcyu na primishenni ZOSh 2 Barelyef otamanu volosnogo Vilnogo kozactva Karmelyuku Marku Shlyahovomu na primishenni budinku kulturi Pam yatnik P Korchaginu arh A Harchenko skulp Anatolij Ignashenko 1979 Pam yatnik Yuriyu Otmarshtejnu 2018 Parovoz K 15776 Kukushka 1989 vstanovlenij na vichnu stoyanku v Boyarci yak simvol poryatunku Kiyeva vid palivnoyi krizi v holodnu zimu 1921 roku Vin yedinij predstavnik ciyeyi seriyi v Ukrayini U starij chastini mista znahoditsya Budayivskij cvintar na vulici Zelenij Tut pohovano shistoh voyiniv Armiyi UNR P yatoh pohovali u listopadi grudni 1918 roku she odnogo u 1919 roci Cvintar buv znishenij radyanskoyu vladoyu chastkovo vidnovlenij u 2013 roci Dokladnishe Pam yatniki Boyarki Shoroku u misti provoditsya velomarafon Boyarka 24 Pochinayuchi vid 2016 roku u misti shorichno prohodit istorichno muzichnij festival Pid Pokrovom Trizuba Ob yednannyaOb yednannya mista Boyarka zi selishem Tarasivka ta selom Nove v odne poselennya mozhlivo nadalo b realizuvati vazhlivi skladni proyekti taki yak budivnictvo shlyahoprovodu mizh Boyarkoyu i Tarasivkoyu cherez zaliznicyu Vidomi lyudiBoyarka i vidomi tvorchi osobistosti M K Pimonenko Vihid iz cerkvi u Velikij chetver Z Boyarkoyu pov yazani imena viznachnih diyachiv nauki i kulturi yaki v rizni chasi vidpochivali i likuvalisya v comu misti Ukrayinskij pismennik folklorist etnograf i filolog Boris Grinchenko Vidatnij ukrayinskij hudozhnik akademik zhivopisu Mikola Pimonenko Ukrayinskij poet satirik perekladach Volodimir Samijlenko pohovanij v Boyarci u 1925 r na slov yanskomu gorodishi bilya Svyato Mihajlivskoyi cerkvi Vidatna ukrayinska aktrisa Mariya Zankovecka Velikij ukrayinskij kompozitor Mikola Lisenko odna chastina operi Taras Bulba napisana nim u Boyarci Vidomij rosijskij poet Semen Nadson jogo im yam nazvana dolina u boyarskomu lisi Vidatnij yevrejskij pismennik Sholom Alejhem pid chas perebuvannya u Boyarci nim buli napisani tvori Tev ye molochnik Dachna kabala yaki uvichnili Boyarku pid nazvoyu Bojberik U Boyarci likuvavsya ta pomer rosijskij poet avangardist 1920 h rokiv Igor Yurkov Jogo mogila sho z chasom zrivnyalasya iz zemleyu roztashovana na krayechku najstarishogo v Boyarci kladovisha Yiyi dosi niyakim chinom ne poznacheno Z Boyarkoyu takozh pov yazani imena zasluzhenih hudozhnikiv Ukrayini F T Glushuka Yu P Mohora O K Terentyeva narodnogo hudozhnika Kazahstanu A M Cherkaskogo hudozhnika avangardista O K Bogomazova u 1913 r vinchavsya z V V Monastirskoyu v Budayivskij cerkvi pismennikiv Yakova Basha V A Simonenka V O Zabashtanskogo O Mishenka V Dubovika ta in aktoriv M Sadovskogo O Vatuli R Nedashkivskoyi I Mikolajchuka M Olyalina A Saminina V Sarajkina L Samayevoyi Z mistom Boyarka tisno pov yazane im ya Ivana Kovalenka 13 sichnya 1919 roku 18 lipnya 2001 roku poeta uchitelya disidenta politv yaznya radyanskih chasiv kotrij prozhiv u misti majzhe pivviku Imenem Ivana Kovalenka nazvano odnu z boyarskih vulic na yakij roztashovanij budinok poeta Shoroku u Boyarci prohodit Molodizhnij misteckij festival imeni Ivana Kovalenka sho mistit u sobi poetichnij konkurs Virshovana melodiya konkursi chitciv gitaristiv tosho Osnovnij period svogo zhittya prozhiv u Boyarci sin poeta Oles Kovalenko vidomij perekladach na anglijsku movu tvoriv ukrayinskih klasikiv Boyarka takozh vidoma takimi tvorchimi osobistostyami yak ukrayinskij pismennik gumorist publicist tvorec suchasnoyi dityachoyi prozi Mikola Gerasimenko vidomij literator i krayeznavec Ivan Ivanov poeti Anatolij Pasternak ta Orisya Verba hudozhniki Anatolij Grachov 1922 1998 Vasil Yaroslavskij Viktor Shevchenko pismennik kritik i perekladach Volodimir P yanov hudozhnik Grigorij Balyun U Boyarci prozhivaye ukrayinskij pismennik gromadskij i politichnij diyach chlen Nacionalnoyi Spilki Pismennikiv Ukrayini zasluzhenij diyach mistectv Ukrayini laureat mizhnarodnoyi literaturnoyi premiyi Ivana Bagryanogo ta bagatoh vitchiznyanih literaturnih premij Procenko Volodimir Mikolajovich yakij dovgij chas pracyuvav na kerivnih posadah v rajonnomu viddili vnutrishnih sprav Vidomi osobistosti Konovalec Yevgen Mihajlovich 1891 1938 polkovnik Armiyi UNR komandant UVO golova Provodu ukrayinskih nacionalistiv 1927 pershij golova OUN z 1929 odin iz ideologiv ukrayinskogo nacionalizmu V listopadi grudni 1918 roku rozmistiv shtab Osadnogo korpusu Sichovih strilciv v primisheni ninishnoyi ZOSh I III st 2 Marko Semenovich Shlyahovij 1887 1921 narechenij lyudom Karmelyuk komisar Budayivskoyi volosti v skladi Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki Uprodovzh bagatoh rokiv u boyarskih navchalnih zakladah pracyuvav Oleksandr Ister uchitel metodist avtor bagatoh pidruchnikiv ta inshih navchalno metodichnih vidan iz shkilnoyi matematiki Ribachuk Sergij Volodimirovich golovnij serzhant Zbrojnih sil Ukrayini uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni vidznachivsya u hodi rosijskogo vtorgnennya v Ukrayinu nagorodzhenij ordenom Za muzhnist III stupenya 2022 za osobistu muzhnist i samoviddani diyi viyavleni u zahisti derzhavnogo suverenitetu ta teritorialnoyi cilisnosti Ukrayini virnist vijskovij prisyazi Prozhivaye v misti Boyarka Gorbachov Yurij Ivanovich 1963 2019 ukrayinskij hudozhnik akvarelist chlen spilki krimskih hudozhnikiv Vidomi urodzhenci U Boyarci narodilis taki viznachni osobi Balenok Sergij Volodimirovich grafik hudozhnik ilyustrator hudozhnij redaktor vidavnictva Bilorus Minsk Chlen Spilki hudozhnikiv BRSR ta Biloruskogo soyuzu hudozhnikiv naukovij spivrobitnik Nacionalnogo centru suchasnih mistectv Respubliki Bilorus Gorobec Ruslan Borisovich radyanskij ukrayinskij spivak kompozitor aranzhuvalnik Zasluzhenij artist Rosiyi Zasluzhenij diyach mistectv Rosiyi Dichenko Mihajlo Petrovich ukrayinskij astronom Osnovni roboti stosuyutsya astronometriyi i teoriyi astronomiyi Yevgen Gudz vokalist i zasnovnik amerikanskoyi grupi Gogol Bordello aktor i didzhej ukrayinec za pohodzhennyam Zeldich Asya Davidivna hudozhnicya skla Zasluzhenij hudozhnik URSR 1985 Zubchenko Oleksandr Mihajlovich ukrayinskij pismennik Klimenko Yurij Arkadijovich ukrayinskij diplomat postijnij predstavnik Ukrayini pri Viddilenni OON ta inshih mizhnarodnih organizaciyah u Zhenevi Kovalenko Valentina Mikolayivna likar toksikolog doktor biologichnih nauk profesor Kucherenko Mariya Oleksandrivna ukrayinska poetesa Kushnirov Aron Davidovich Arn Kushnirovich yevrejskij dramaturg poet prozayik ta perekladach radyanskih chasiv Lahtadir Galina Semenivna ukrayinska operna spivachka laureat Stalinskoyi premiyi 1949 zasluzhena artistka Ukrayinskoyi RSR 1950 u ditinstvi Ganna Lahtadir Maksim Vasilovich soldat Zbrojnih sil Ukrayini uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni Levin Maksim Yevgenovich bilsh vidomij yak Maks Levin ukrayinskij fotokorespondent dokumentalnij fotograf zaginuv pid chas rosijskogo vtorgnennya v Ukrayinu 2022 roku Lobko Vasil Fedotovich 1914 1995 ukrayinskij poet zahisnik ukrayinskoyi movi shestidesyatnik v yazen radyanskih taboriv Matvijchuk Oleksandra V yacheslavivna ukrayinska pravozahisnicya golova organizaciyi Centr gromadyanskih svobod yaka u 2022 roci otrimala Nobelivsku premiyu miru Mikulskij Arkadij Mikolajovich ukrayinskij kinorezhiser laureat Nacionalnoyi premiyi Ukrayini im T G Shevchenka 2002 Chajkovskij Andrij Fedorovich kontr admiral flotu derzhavnij diyach Rosijskoyi Federaciyi Prokopenko Mikola Antonovich majster rekonstruktor i doslidnik ukrayinskogo muzichnogo instrumentariyu Poridneni mistaPulavi Polsha 2001 Nesvizh 2007 Diya Ugodi pro spivrobitnictvo vid 15 09 2007 ta Memorandumu pro vzayemorozuminnya ta spivrobitnictvo vid 22 09 2019 pripineni 17 travnya 2022 roku rozporyadzhennyam Boyarskogo miskogo golovi za 02 03 72 Bzini Slovachchina 2013 Martvili Gruziya 2019 Ozurgeti Gruziya 2019 Charnkuv Polsha 2022 Birzhaj Litva 4 11 2022 Ustka Polsha 21 12 2022 Ropazkij kraj Latviya 1 02 2023 GalereyaSvyato Mihajlivska cerkva Svyato Mihajlivska cerkva Hram Vinesennya Chesnih Drev Hresta Gospodnya Svyato Pokrovska cerkva Budinok urochistih podij RACS Vulicya Linijna 28 30 Bagatopoverhivki na vulici Bilogorodskij KOOP Univermag pislya rekonstrukciyi Lisnictvo 2009 rik Lisnictvo 2021 rik Viddilennya Ukrtelekomu Park imeni Shevchenka Vulicya Yevgena Konovalcya 23 26 Vid na vulici Romana Dashkevicha i Boyarskih majstriv Tarasivskij pereyizd Barelyef polkovnika Armiyi UNR Ye Konovalcya vstanovlenij na shkoli 2 Kiyivska oblasna dityacha likarnya Artob yekt Ya kohayu Boyarku Cerkva Pokrovi Presvyatoyi Bogorodici Svyato Mikolayivskij hram na teritoriyi CRL Shkola 2 kolishnij dityachij pritulok 1911 Kurgan Slavi v parku Peremogi Boyarka municipalna naberezhna Stavok Lodochnij Kolishnya laboratoriya KODL Boyarka vul Hreshatik 83 Mayetok Inzhenera Maksimovicha Boyarka vul Hreshatik 20 Mayetok Inzhenera Maksimovicha Boyarka vul Hreshatik 20 Kolishnya dacha Boyarka vul Hreshatik 103 teritoriya liceyu im Boguna Kolishnya dacha Boyarka vul Hreshatik 103 teritoriya liceyu im Boguna Altanka Boyarka vul Hreshatik 103 teritoriya liceyu im Boguna Dacha Boyarka vul Hreshatik 104 vzhe perebudovana zalishivsya tilki ganok Kolishnya poshta Boyarka budinok pochatku 20 st Kolishnya poshta Boyarka vul Hreshatik 7 budinok pochatku 20 st spotvorenij profnastilom Uchbovij centr Ukrcentrkadrilis Boyarka Uchbovij centr Ukrcentrkadrilis Boyarka Panorami BoyarkiVid z dahu adminbudivli kolishnogo zavodu Iskra 2010 Zimova Boyarka Vid z dahu adminbudivli kolishnogo zavodu Iskra 2011 Privatnij sektor Boyarki Vid z dahu adminbudivli kolishnogo zavodu Iskra 2011 Div takozhPerelik naselenih punktiv sho postrazhdali vid Golodomoru 1932 1933 Kiyivska oblast PrimitkiStatistichnij zbirnik Chiselnist nayavnogo naselennya Ukrayini na 1 sichnya 2020 roku PDF PDF Arhiv originalu PDF za 22 kvitnya 2018 Procitovano 22 kvitnya 2018 Arhiv originalu za 4 travnya 2018 Procitovano 1 chervnya 2018 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya Arhiv originalu za 12 zhovtnya 2012 Procitovano 25 sichnya 2020 Arhiv originalu za 25 sichnya 2020 Procitovano 25 sichnya 2020 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z tekstom archived copy yak znachennya parametru title posilannya Arhiv originalu za 27 veresnya 2021 Procitovano 21 kvitnya 2018 CDIK Ukrayini f 128 op 1 votch spr 4025 ch 2 ark 178 PDF Arhiv originalu PDF za 22 kvitnya 2018 Procitovano 22 kvitnya 2018 Mikola Kucherenko www rbkm com ua Boyarskij krayeznavchij muzej Arhiv originalu za 12 sichnya 2017 Procitovano 1 lyutogo 2017 Vidomosti Verhovnoyi Radi Ukrayinskoyi RSR 1957 10 30 listopada S 203 Arhiv originalu za 11 chervnya 2016 Procitovano 22 travnya 2016 Blazhennishij Makarij osvyativ u Boyarci kaplicyu Voskresinnya Gospodnogo Uspenska Vezha Lviv gruden 2016 12 295 S 2 Ridni movi v ob yednanih teritorialnih gromadah Ukrayini Ukrayinskij centr suspilnih danih Myagkaya Mebel Kiev Divany Kresla Myagkaya Mebel dlya Doma www lato kiev ua Procitovano 7 lipnya 2023 Puteshestvuj po Ukraine discover ua ros Procitovano 7 lipnya 2023 Oblast pidtrimuye budivnictvo shlyahoprovodu mizh Boyarkoyu i Tarasivkoyu Procenko Vladimir Nikolaevich 24 kvitnya 2018 u Wayback Machine ros Arhiv originalu za 22 grudnya 2015 Procitovano 10 chervnya 2012 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu BoyarkaL F Prorochenko Boyarka 30 travnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh K Institut enciklopedichnih doslidzhen NAN Ukrayini 2001 2023 ISBN 966 02 2074 X Oficijnij vebportal m Boyarka 18 sichnya 2018 u Wayback Machine Video z kvadrokoptera Svyato Mihajlivska cerkva Oficijnij sajt Kiyevo Svyatoshinskogo centru socialno psihologichnoyi reabilitaciyi 2 travnya 2010 u Wayback Machine Sajt poeta disidenta Ivana Kovalenka 17 lyutogo 2013 u Wayback Machine Informacijnij portal mista Boyarka 21 serpnya 2016 u Wayback Machine Boyarka Informacijno piznavalnij portal Kiyivska oblast u skladi URSR 18 bereznya 2013 u Wayback Machine Na osnovi materialiv enciklopedichnogo vidannya pro istoriyu mist ta sil Ukrayini toma Istoriya mist i sil Ukrayinskoyi RSR Kiyiv K Gol red URE AN URSR 1968 Istoriya mist i sil Ukrayinskoyi RSR Kiyivska oblast F M Rudich golova red kolegiyi ta in K Gol red URE 1971 792 s Bojarka Slownik geograficzny Krolestwa Polskiego Warszawa Druk Wieku 1880 T I S 294 pol pol http wiki boyarka site VikiBoyarka vilna enciklopediya pro misto BoyarkaLiteraturaDominik P yer De lya Fliz Boyarka Mediko topografichnij opis derzhavnih mayetnostej Kiyivskoyi okrugi z zobrazhennyam deyakih prirodnih vitvoriv roslinnogo i tvarinnogo svitu razom iz statistikoyu kozhnogo sela yihnim viglyadom zroblenim z naturi zobrazhennyam selyanskih kostyumiv ta geografichnoyu kartoyu Kiyivskoyi okrugi K 1854 S 650 652